59 



søgelserne i Atlanterhavet paaviste Dobbeltstrømning, der 

 foroven fører Tropernes varme og derfor lettere Vand op 

 mod Ishavet, forneden derimod Polens iskolde, altsaa 

 tungere Vand ned mod Ækvator, som ogsaa til de af 

 Prof. Colding paaviste Forhold ved Golfstrømmen i det 

 nordlige Atlanterhav, hvor den løber ved Siden af den 

 fra Baftinsbugten kommende Polarstrøm; ogsaa der bryder 

 nemlig det tunge (koldere) Vand fra denne sidste Strøm 

 forneden ind i Golfstrømmens lettere (varmere) Vand og 

 optages efterhaanden i dette , medens samtidig Golf- 

 strømmen toroven flyder ud over en Del af Polarstrømmen. 

 Se vi paa den anden Side hen til det andet store ev- 

 ropæiske Indhav, Middelhavet, da ere Forholdene der 

 meget forskjellige fra dem, vi have betragtet i Østersøen. 

 For det første er nemlig dets Forbindelse med Verdens- 

 havet direkte og meget rummeligere end Østersøens, thi 

 vel er Bredden kun 2 Mile paa det smalleste Sted, men 

 Dybden er over 400 Favne, og Profilet bliver derved 

 henved 30 Gange saa stort som Bælternes og Sundets 

 tilsammentagne; der kan altsaa finde en meget livlig 

 Udveksling Sted mellem Hav og Indhav. For det andet 

 ere de Arealer, hvorfra Middelhavet faaer sin Tilførsel, 

 forholdsvis langtfra saa betydelige som ved Østersøen, 

 og den høje Middel varme bevirker en meget stærk For- 

 dunstning ikke alene af Nedslaget over disse Arealer, 

 hvorved Tilførelsen fra dem formindskes, men ogsaa af 

 selve Indhavets Vandmasser. Heri maa Forklaringen 

 rimeligvis søges til det paafaldende Forhold, der be- 

 kræftes af alle Angivelser, at Middelhavets Vand endog 

 er saltholdigere end Verdenshavets, ligesom ogsaa, at 

 dette Indhav langtfra som Østersøen at have et Over- 

 skud af Vand endog har Brug for et Tilskud fra Verdens- 



