67 



en Tilfrysning vil derfor være, at Vandet umiddelbart 

 under Isen tiltager i Saltholdighed. Dette varer dog 

 kun kort, hvorimod der snart indtræder en stærk Af- 

 tagen af Saltholdigheden i de øverste Vandlag, der kan 

 gaa saa vidt , at Vandet i Overfladen næsten bliver 

 drikkeligt. Grunden hertil er vel nærmest, at Isen for- 

 hindrer enhver Bølgebevægelse og derved Blandingen af 

 de underste og øverste Vandlag. Samtidig spores der 

 kun en meget svag Strømning i Overfladen, og heraf 

 slutter da Forf. , at naar om Vinteren større Dele af 

 Indhavet ere belagte med Is , vil kun en forholdsvis 

 langsom Strøm af fersk Vand bevæge sig imod Vest, og. 

 denne vil ikke kunne yde stor Modstand mod Nordsø- 

 vandets Indtrængen gjennem Forbindelsesvejene med Kat- 

 tegat. 



Forf.'s Iagttagelser over Temperaturforholdene i Øster- 

 søen have væsenlig indskrænket sig til Bugten ved Kiel 

 og Aissund; Resultaterne af dem have derfor ikke en 

 saa almindelig Interesse som de , der ere udledte med 

 Hensyn til Strømningerne og Saltholdigheden. Som i 

 ethvert Indhav maa Overfladevarmen i Østersøen i langt 

 højere Grad end i Verdenshavet følge Lufttemperaturen i 

 dennes aarlige Gang, hvorimod denne Indflydelse i Dybden 

 vil gjøre sig mindre gjældende. Den i Østersøen paaviste 

 Dobbeltstrømning vil endvidere bevirke , at Indhavéts 

 Overfladevand med sin efter Aarstiden stærkt vekslende 

 Varmegrad føres ud i Kattegattet øg i ikke ringe Grad 

 paavirker dettes Overfladevarme, medens til Gjengjæld 

 dets Dybder fra Kattegattet af fyldes med Nordsøvandet, 

 hvis Varme er meget mere konstant. løvrigt synes der 

 selv i betydelige Dybder at kunne findes meget forskjel- 

 lige Varmegrader, f. Ex. paa 16 Favne i Bugten ved Kiel 



5* 



