Mindre Meddelelser. 



1. Naturskj^nhed i Tropelandene. I Modsætning til 



den almindelige Tro, at Tropelandene langt overgaa det 

 middelvarme Jordbælte i Naturskjonhed, udtaler Wallace 

 flere Steder i sin Rejsebeskrivelse, at snarere det modsatte 

 er Tilfældet. Det hedder saaledes om Aru-Øerne, vest 

 for Ny- Guinea: „De, der have dannet sig den sædvanlige 

 Forestilling om Plantevæksten i de varme Lande og ud- 

 male sig Planternes Mængde og Pragt og det herlige Syn 

 af hundreder af Skovtræer, bedækkede med Masser af farvede 

 Blomster, ville forbavses véd at høre, at skjondt Plante- 

 væksten her er særdeles yppig og mangfoldig og kunde afgive 

 mange smukke og mærkelige Planter til at pryde vore Driv- 

 huse, mangle straalende og pragtfulde Blomster aldeles eller 

 ere i det mindste saa sjeldne, at de slet ingen Virkning 

 gjøre i Landskabet*). Jeg har besøgt fem forskjellige Steder 

 paa disse Øer, har vandret daglig i Skovene og rejst over 

 20 Mile langs Kysten og opad Floder i Løbet af et halvt 

 Aar, hvor Vejret i Reglen var meget smukt, og dog saa 

 jeg aldrig en eneste Plante af slaaende Skjønhed eller Farve- 

 pragt, neppe en Busk, der kunde maale sig med en Hvid- 

 tjørn, eller en klattrende Plante, der kunde sammenlignes med 

 en Kaprifolium ! Det var ikke, fordi den rette Blomstrings- 

 tid endnu ikke var indtraadt, thi jeg saa mange Urter, 

 Buske og Skovtræer i Blomst, men de havde grønne eller hvid- 

 grønne Blomster, ikke smukkere end vore Lindetræers. Hist og 

 her paa Kysten og Flodbrinkerne findes nogle faa Snerler, der 

 dog ikke kunne maale sig med voreHave-Ipomæer, og i Skovens 

 dybeste Skygge nogle smukke skarlagen- og purpurrøde 



*) Det hedder dog et andet Sted om Aru -Øerne: »Netop som 

 vi rejste bort, var et stort smukt Træ, beslægtet med Erythrina, 

 i Blomster og fremviste sine Masser af store karminrøde Blomster 

 hist og her i Skoven. Seet fra en Højde maa de have gjort en 

 smuk Virkning, men fra neden kunde jeg kun faa Øje paa 

 Klynger og Krandse af prægtige Farver højt over mit Hoved, 

 omkring hvilke Skarer af blaa og orangerøde Lorier (Papegøjer) 

 flagrede og skreg«. 



