74 



almindelige Opfattelse alle middelvarme Lande udenfor 

 Evropa med Tropelandene, og man har en ubestemt Fore- 

 stilling om, at alt, hvad der er særdeles smukt, maa komme 

 fra Jordens varmeste Egne. Men Tingen er lige det mod- 

 satte. Rhododendrer og Azaleer ere Planter fra middelvarme 

 Bælter, de storste Lilier ere fra det middelvarme Japan, og 

 en stor Mængde af vore smukkeste Pragtblomster børe 

 hjemme i Himalaya, Kap, Nord-Amerika, Chile, Kina, Japan, 

 allesammen middelvarme Egne. Ganske vist er der mange 

 store og pragtfulde Blomster i Tropelandene, men de ere 

 overmaade faa i Sammenligning med den hele Vegetations- 

 masse, og hvad der kunde synes unaturligt, det er virkelig 

 Sandheden, at Blomsternes Indflydelse paa Naturens alminde- 

 lige Udseende er langt mindre i Ækvatorialegnene end i de 

 middelvarme Jordbælter"*). 



2. Usædvanlig Kulde i Brasilien. (Af et Brev fra 



Professor P. V. Lund i Lagoa Santa i Brasilien, dat. 

 28de Sept. 1870): 



„ En for kort Tid siden indtruffen virkelig 



Naturbegivenhed har anrettet store Ødelæggelser i den syd- 

 lige og midterste Del af Landet. Fra noget over Midten 

 af Juni blev den i denne Aarstid herskende S. O. -Vind af- 

 lost af en isnende kold N. V.-Vind, der vedvarede indtil 

 over Midten af Juli. I hele den Tid var der i de lavere Egne 

 hver Nat Rimfrost, og paa mange Steder dannede sig Is- 

 skorpe paa Vandet. De dyrkede Planter, der lede mest, 

 vare Sukkerrøret, Bomuldsplanten og Tobak; ogsaa mange 

 Kaffeplantager gik til Grunde. Skaden er uberegnelig. Men 

 den mærkeligste Omstændighed, der tillige viser, hvor excep- 

 tionel denne Begivenhed var, er den, at ogsaa den vildt 

 voksende Vegetation led paa en hidtil ubekjendt Maade, 



*) W. siger udtrykkelig et andet Sted, at -Aru- Øerne mere end 

 noget andet Punkt i det hele malayiske Ørige mindede ham om 

 Syd-Amerika og Brasilien ved sin vige og storartede Natur; saa- 

 ledes vare Palmerne her meget liyppigere end andre Steder, 

 udgjorde en forholdsvis større Bestanddel af den hele Plantevækst 

 og vare mere mangfoldige i Form og Udseende, og der optraadte 

 her nogle af de høje majestætiske Palmer med glat Stamme og 

 fjerdannet Løv, som minde om Attalea speciosa, Araazonlandenes 

 Pryd«. »Heller ikke Brægnetræerne havde W. i mange Aar 

 seet saa prægtige som her: de tyndstammede, højst 6 Alen høje 

 Former, som sees andetsteds i Øriget, give kun en ufuldkommen 

 Forestilling om Træer, som bære deres herlige Fjerkroner i 

 15 Alens Højde, og disse forekomme her i stor Mængde, spredte 

 om i Skoven«. 



