KjøiLS- og Befrugtiiingsforholdene i Planteriget. 



Af Eug. War.ning. /J^E^ioflv* 



^^^/^ 



V. 



De med to Slags Sporer forsynede Kar-Løn boplanter. 



En egen Interesse frennbyde de Planter, som vi nu 

 komme til, Van d bre^nern e og Ul vefø ddern e; de 

 ere nemlig de højest udviklede Lønboplanter og frembyde 

 saa mange Ligheder med Blomsterplanterne, at de tidli- 

 gere almindelig regnedes til disse, og vi finde de Be- 

 nævnelser »Støvkorn« og »Æg«, som tilhøre disse, endog 

 lige til Aarene før 1850 anvendte for de Organer, som 

 vi hos hine nu kalde Sporer. Vandbregnerne og Ulve- 

 fødderne danne derfor den Bro , over hvilken vi fra 

 Lønboplanterne føres til Blomsterplanterne ; de give os 

 Nøglen i Hænde til den rette F'orstaaelse af det Forhold, 

 i hvilket disse to store Afdelinger af Planteriget staa til 

 hinanden, og lære os, at ogsaa her har Naturen ikke 

 gjort noget Spring; ingen dyb, uoverstigelig Kløft skiller 

 hine fra disse, men jævnt glide vi over fra den ene til 

 den anden. 



I højere Grad, end det tidligere har været Tilfældet, 

 bliver det her en Nødvendighed for mig at maatte give 

 Læseren en Skildring af de Planters Ydre og Levevis, 



Fjerde Række. IV. Q 



