82 



som vi ville komme til at omtale; thi de ere, navnlig 

 hvad Vandbregnerne angaa, vist i Reglen langt mere 

 ul-ekjendte tor det større Publikum end f. Ex. Mosser og 

 Bregner eller Padderokker; jeg skal da forudskikke en 

 saadan. 



Vand bregnerne. Idet jeg vælger dette Navn som 

 dansk Betegnelse for den af de to nævnte Klasser, der 

 i den videnskabelige Botanik nu almindelig kaldes Rhizo- 

 carpeer, d. e. Rodfrugtvækster, men som forøvrigt ogsaa 

 tidligere ere blevne kaldte Hydropterider, d. e. Vand- 

 bregner, da har jeg dertil flere Grunde. Den ene er den, 

 at det fremdrager en karakteristisk Side af disse Planters 

 Natur, nemlig den, at det er med Bregnerne beslægtede 

 Planter, som ere bundne til Vandet. I det ydre ere de tre 

 Slægter, Salvinia, Marsilia og Pillularia, meget forskjellige ; 

 den ene seer næsten ud som en storbladet Slags Andemad, 

 den anden minder om Surkløver og den tredie om en 

 lille Siv- eller Græsplante, men alle ere de selskabelige 

 Planter, og alle ere de al deres Tid eller dog den største 

 Del af Aaret bundne til de ferske Vande. 



Af den første Slægt, Salvinia*), vil Læseren i 

 Fig. 1 finde den Art afbildet i naturlig Størrelse, der 

 vokser i Sydevropa. Den er en helt og holdent paa 

 Vandet svømmende enaarig Plante, der overvintrer ved 

 sine paa Bunden af det Vand, hvori den vokser, hvilende 

 Sporer. Som saa mange andre Slags Vandplanter (man 

 erindre f. Ex. vor Frøpeber (Batrachium)) har den to 

 Slags Blade, nemlig nogle, som svømme ovenpaa Vandet 

 og have en udelt, aflang eller oval, levende grøn Plade 

 (6^ og b^ i Fig. 1, 2?), og andre, som ere nedsænkede i 



') Deii er opkaldt efter Salvinius, der var Professor i Græsk i Florents, 



