87 



€nd Bregnerne; Metamorfosen findes bestemtere antydet 

 deri, at vi kunne skjelne mellem fire torskjellijje Blad- 

 former, nemlig en Slags K.imi)lad, de første ufuldkomne 

 Blade og tilsidst de fuldt udviklede, og disse ere atter 

 to Slags, Vandblade og Landblade. Hvad der er mær- 

 keligst ved de sidste er, at de efter Al. Brauns Angivelser 

 udvikle sig i lovbestemt P>lge. Hine komme først til 

 Udvikling; de have lange tynde Stilke, saa at de synke 

 ned og hvile paa Vandfladen; ogsaa Bladpladen bliver 

 større end hos Landbladene*) og har kun Spalteaabninger 

 paa den mod Luften vendende Flade; de »sove« heller 

 ikke. Efter dem komme Landbladene til Udvikling med 

 deres korte stive oprette Stilke, mindre og mere udbug- 

 tede Plader. Braun siger om disse to Former: »Svømme- 

 bladenes Optræden kan ikke betragtes som en Afvigelse 

 fra den normale Bladform , der alene kan tilskrives ydre 

 Omstændigheder, en tilfældig Oversvømmelse og Ned- 

 sænkning i Vandet; men de fremstille et væsen ligt 

 Trin i disse Planters Metamorfose. Marsilia er oprin- 

 delig Vandplante; dens Spiring og første Udvikling er 

 kun mulig i Vandet; men senere hen i Livet bliver den 

 Landplante og kan kun vokse paa tør Bund (maaske 

 med Undtagelse af en Art , M. deflexa) , ja i mange Til- 

 fælde , som hos de Arter, der vokse i det indre Avstra- 

 lien, modne Frugterne endog kun under Paavirkning af 

 ■den i den største Del af Aaret herskende Tørke; den 

 forholder sig altsaa som hine Insekter, der begynde deres 



*) Som Exempel paa, hvor store Bladene kunne blive, vil jeg anføre 

 følgende: hos en i Ny Syd-Wales samlet Art var det hele Blad 

 næsten 3 Tommer bredt; Smaabladene hos en sydamerikansk 

 Art blive indtil 1' 2 Tomme lange. Hos Mellemev.ropas M qua- 

 drifoliata ere de sjelden mere end 9 Lin. lange. 



