96 



rede blæreformig opsvulmede Ender fuldstændig og ube- 

 skadigede«. Her maatte enhver jo tie eller samtykke, 

 indtil nye Undersøgelser t'orelaa, og selv om dem maatte 

 man paa Forhaand jo antage, at de vilde bekræfte en 

 saa bestemt udtalt Angivelse. Imidlertid gik der dog 

 kun nogle faa Aar, før det viste sig, at det hele var 

 Vildfarelser og Fantasi. Det er i Virkeligheden i høj 

 Grad interessant at se den Nemesis, som ramte Schleiden ; 

 ingen har som han kastet haanende og bitre Ord paa 

 andre Botanikere for deres formentlige F'ejl og Mangel 

 paa Aand, og ingen har med større Sikkerhed beskrevet 

 Fænomener og udtalt Meninger som ufejlbarlige, der siden 

 have vist sig at bero paa en Fiktion. 



1846 var for Vandbregnerne et betydningsfuldt Aar; 

 da opdagedes Befrugtningen hos dem af Någeli, der to 

 Aar i Forvejen havde fundet Sædlegemerne hos Breg- 

 nerne, og nu fulgte rask den ene Iagttagelse efter den 

 anden. Mettenius's, Ho fm eister s, Pringsheims, 

 Hansteins, Millardets, Pfeffers og andres Under- 

 søgelser have siden den Tid bekræftet og udvidet Någelis, 

 saa at der næsten intet Hul er at udfylde. Vi ville nu 

 se, hvorledes vore Kundskabers nuværende Standpunkt 

 er, idet vi begynde med Salvinia som den de fore- 

 gaaende Klasser nærmest staaende Slægt. 



Det har nu vist sig overalt, at den Anskuelse, at 

 Mikrosporerne ere mandlige, Makrosporerne kvindelige 

 Formeringsorganer er den ene rigtige; man har derfor 

 ogsaa foreslaaet at kalde dem Hansporer (Androsporer) 

 og Hunsporer (Gynosporer). Det Forhold, der, som vi 

 saa, traadte frem allerede hos Padderokkerne, at nogle 

 Forkim kun frembragte Sædgjemmer, andre kun Æg- 

 gjemmer, har nu faaet sit Udtryk endog i Sporens Form; 



