112 



Luften atter tik Adgang til Glasrøret, begyndte det paa ny 

 at lyse meget stærkt, uagtet det var og blev dødt. 

 Udtømmer man kun tildels Luften af det Rør, hvori en 

 af disse Biller betinder sig, seer man Lysudviklingen 

 svækkes lidt efter lidt og endelig høre aldeles op, men 

 tage stærkt fatigjen, saa snart der lukkes op for Luften, 

 og dette Forsøg kan gjentages med Held flere Gange 

 efter hinanden med det samme Dyr. Anbringer man 

 lysende Lampyrider eller deres Lysredskaber i Luftarter, 

 der enten hindre eller fremme Forbrændingen og Aande- 

 drættet, faaer man ligeledes Resultater, der stemme med 

 Opfattelsen af Fosforesensen som et Forbrændingsfænomen. 

 Ved at anbringe lysende Lampyrider i Ilt eller Kvælstof- 

 forilte saa Macaire saaledes deres Lysglans tage til 

 en Tid , men snart efter |høre aldeles op , medens 

 Mateucci iagttog, at naar han anbragte Stykker af 

 Bagkroppen af flere Lampyrer i Ilt, bleve de ved at lyse 

 i tire Dage (3 Gange længere end i almindelig atmo- 

 sfærisk Luft) , hvorimod de sluktes i Løbet af nogle 

 Minuter i Kulsyre eller Brint, hurtigst i det først nævnte 

 af disse Stofl'er. Han paaviste fremdeles, at den Luft, 

 hvori det lysende Stof længe har ligget og lyst, har 

 mistet en Del af sin Ilt og er bleven uskikket til at 

 vedligeholde Forbrændingen; endnu hurtigere og fuld- 

 stændigere skeer dette, naar man ikke arbejder med 

 de afskaarne lysende Bagkropsled, men med selve de 

 levende Insekter. Men for Resten opnaaer man renere 

 Resultater ved at anstille sine Forsøg med de udpræpa- 

 rerede Lysredskaber eller med de afklippede lysende Led 

 alene, end ved at arbejde med selve de levende og 

 lysende Dyr; thi den i disses Legemer i Aanderørene 

 optagne Luft vil kunne holde Lysudviklingen og den til 



