125 



Lys øjeblikkelig*). Det hele Æg lyser, ikke blot en 

 enkelt Del deraf; lagte i Vand, Vinaand eller svag Os- 

 miumsyre lyste de endnu i hele Timer. Hunner, lagte 

 levende i svag Krom- eller Osmiumsyre, lyste 72 — 76 

 Timer derefter eller endnu længere, i Vinaand ligeledes 

 temmelig længe, ikke sjelden over 48 Timer; Lyset var 

 dog saa svagt , at det kun kunde iagttages i et mørkt 

 Værelse, men uafbrudt, lige stærkt om Dagen og om 

 Aftenen, og sølvhvidt, ikke blaaligt. Det varede altsaa 

 længe, efter at al Livsevne maatte være tilintetgjort i de 

 paagjældende Organer, selv om disse ikke allerede havde 

 mistet den i selve Dødsøjeblikket. Stærke Syrer (Svovl-, 

 Salpeter- og Eddikesyre) samt Glycerin tilintetgjøre straks 

 Lysevnen i de udpræparerede Organer; derimod er det 

 mærkeligt, at de stærke Gifter (Kurare, salpetersur Stryknin, 

 Kalabar-Bønne-Afkog) ikke have denne Virkning paa dem. 

 Under Paavirkning af en elektrisk Strøm lyste Larverne 

 undertiden stærkt (ligesom ved en anden stærk Pirring), 

 men til andre Tider slet ikke. — »Det er aabenbart, 

 mener O., at Lysudviklingen tildels i det mindste staaer 

 under Villiens Herredømme saa vel som under Nerve- 

 systemets; men alligevel synes Lyset ikke (som f. Ex. 

 Elektriciteten hos de -elektriske Fisk) at være et ligefrem 

 Produkt af Nervesystemet, en Omsætning af Nervekraften; 

 Lysorganerne ere meget mere Kirtler, der afsondre et 

 lysende Stof. Det er i øvrigt en uløselig Gaade, hvorfor 

 disse Organer, der, udpræparerede af Dyret, lyse klart 

 uden Afbrydelse , hos det levende Dyr kun lyse om 

 Natten; Lysudviklingen maa om Dagen være formelig 

 standset; thi Lyset er ellers saa stærkt, at det skinner 



') Jfr. Anm. S. 120. 



