133 



dette Lys er mærkværdigt og, saa vidt jeg ved, ene- 

 staaendehos Insekterne; det udmærker sig fremdeles derved, 

 at det synes at være fixt; vel svækkes det af og til i Styrke 

 og er saaledes til Exempel undertiden neppe mærkeligt, 

 undertiden meget kjendeligt ved Lampelys, imellem endog 

 synligt midt om Dagen; men skjøndt jeg havde Larven 

 levende i to Dage og to Nætter og jevnlig iagttog den, 

 har jeg dog aldrig seet det røde Skin udslukt, og selv 

 den Vekslen i Intensitet, som unægtelig finder Sted, er 

 ikke synderlig iøjnefaldende, saa længe man betragter 

 Larven i Mørke. I Modsætning til Hovedets Skin kan 

 derimod det grønlige Lys, som udstraaler fra Kroppens 

 Led, blegne indtil fuldkommen Forsvinden og atter blusse 

 op, ganske som hos Lampyrerne, og hyppig seer man det 

 svinde og slukkes i nogle af Leddene, medens det endnu 

 lyser klart i de andre; at se det samtidig udslukt i 

 alle Leddene er derimod sjeldnere, og i det hele taget 

 er det stadigere og mere udholdende end de ovennævnte 

 Insekters. Det udstraaler fra Rygsiden af Ringene bag 

 ved og oven for Lufthullerne, men synes dog ikke at 

 staa i noget nødvendigt Forhold til disse, thi det findes 

 ogsaa paa Kropled, der mangle Lufthuller, f. Ex. Bag- 

 brystet og den sidste Bagkropring; Lyspunkterne ere 

 af Størrelse som et lille Knappenaalshoved, og deres 

 Skin er saa stærkt, at det skinner igjennem paa Bug- 

 siden; naar det slukkes, seer man intet særdeles ved det 

 Sted, hvorfra det kom; det er ikke, saaledes som de 

 lysende Pletter paa Brystet hos de lysende Smeldere, 

 skarpt begrændset eller i det hele udmærket ved et sær- 

 eget Udseende. Da jeg endelig lagde Larven i Brænde- 

 vin, udsluktes først det røde og derpaa det grønne Lys.« 

 En meget lignende Iagttagelse er senere anstillet 



