142 



Par Aar tidligere stedfundne Nedstyrtning af Bolda- 

 klosteret og den derved foraarsagede Tilsanding afBolda» 



Angrebene paa Øen bleve stedse stærkere i de føl- 

 gende Aar, jeg endnu tilbragte i Astrakan. Højvandet i 

 1856 havde allerede bortrevet et betydeligt Stykke — 

 omtrent ^/s Verst — af den Side, som vendte imod 

 Strømmen og derimod tilføjet en aflang, nøgen Sand- 

 banke paa den modsatte Side. Jeg omtaler stedse kun, 

 hvad der er foregaaet ved Højvandet, fordi Volga, naar 

 den er sunket ned til sit sædvanlige Niveau, strømmer 

 saa langsomt, at den ikke udøver nogen tilsyneladende 

 Virkning paa sine Bredder. 



Jeg kunde, da jeg forlod Astrakan 1856, ikke læn- 

 gere tvivle om, at Angrebene paa denne vilde vedvare, 

 men om dens fuldkomne Ødelæggelse forestod, eller om en 

 eller anden Omstændighed nogensinde igjen kunde indtræflPe, 

 der vilde føre til en Standsning af Angrebene, det lod 

 sig naturligvis ikke bestemme. 



Senere Efterforskninger viste vel Ødelæggelsens Frem- 

 gang, men gave dog kun usikre Oplysninger. Men for 

 nogle Maaneder siden skrev Statsraad Schulz, der 

 tidligere havde gjort en Rejse med mig for at undersøge 

 Fiskerierne i det kaspiske Hav, og som nu er ansat som 

 Inspektør ved disse Fiskerier, til mig, at i Aaret 1866 

 blev Resten af denne 0, der synes at have været meget 

 anselig, ved en stærk Strøm fuldstændig skyllet bort 

 med alt, hvad der befandt sig paa den. Nu er der 

 dybt Farvande, hvor denne engang befandt sig. Det 

 sidste Ødelæggelsesarbejde skal kun have varet 12 Timer. 

 Det foranstaaende Træsnit er bestemt til at forklare det 

 sagte. De tykke Streger vise Volga-Flodens Bredder 

 ved Astrakan, saaledes som jeg saa dem i 1853; de 



