180 



Gronlaiids Vestkyst udmunder gjeunem 8 — 10 store og 

 en Mængde mindre Isstromme. Denne Isens Bevægelse 

 frembringer igjen store Revner og Klotter, hvis næsten 

 bundlose x\fgrunde spærre Vejen for den vandrende. 

 Naturligvis maa saadanne Revner især forekomme der, 

 hvor Isens Bevægelse er stærkest, d. v. s. i Nærheden 

 af de store Isstromme, hvorimod man i storre Afstand 

 fra disse maa træffe et jævnere Terræn. Det var af 

 denne Grund jeg besluttede at begynde Isvandringen saa 

 langt fra de egenlige Isljorde som mulig. Jeg havde 

 helst valgt en af de dybe Stromtjorde, men da jeg paa 

 Grund af andre Arbejder, der skulde udføres i Lobet af 

 den korte Sommer, ikke tik Lejlighed til en Sotur saa 

 langt mod Syd, valgte jeg i Stedet Auleitsiviktjordens 

 nordlige Arm, som ligger 15 geogr. Mile syd for Jakobs- 

 havns og 60 Mile nord for Godthaabs Isfjord. Vistnok 

 strækker Indlandsisen sig ogsaa i Auleitsiviktjorden ud 

 lige til Fjordens Bund; men her danner den en stejl 

 Gletscher, lig Gletscherne i Kingsbay paa Spitsbergen, 

 ikke nogen virkelig Isstrøm. Man havde derfor Aarsag 

 til at formode, at Revner og Klofter kun vilde fore- 

 komme her efter en mindre Maalestok. 



Den 17de Juli om Aftenen opsloge vi vort Telt paa 

 Stranden nord for Indlandsisen paa Auleitsiviktjordens 

 stejle Skrænt. Den l8de blev anvendt til Forberedelser 

 og nogle ubetydelige Rekognoseringer, og den 19de be- 

 gyndte vi vor Vandring ind i Landet. 



Vi brøde op tidlig om Morgenen og roede først til 

 en lille Bugt, som laa i Nærheden af vor Feltplads, og 

 i hvilken der udmundede flere Elve med leret Vand, som 

 kom fra Indlandsisen. Iler begyndte et temmelig ku- 

 peret Terræn, som længere inde i Landet begrænsedes 



