185 



Morgen havde Legemets Varme smeltet saa meget af 

 Isen, at Sovesækken rørte ved det Vand, hvormed Hu- 

 lerne altid vare næsten fyldte. Derimod behøvede man 

 kun, hvor man end hvilede, at strække Haanden ud for 

 at erholde det herligste Drikkevand. 



Disse vandfyldte Huler staa ikke i nogen Forbin- 

 delse med hverandre, og paa Bunden af dem seer man 

 altid, saa vel i de fjerneste Egne af Indlandsisen, vi be- 

 søgte, som ved dens Rand, et Lag Pulver af nogle Milli- 

 metres Tykkelse, der ofte var løst sammenklæbet til 

 smaa runde Kugler. Under Mikroskopet viser det sig, 

 at dette mærkværdige Pulvers Hovedmasse bestaaer af 

 hvide, kantede, gjennemsigtige Korn. Desuden mærker 

 man Spor til Plantedele, gule, mindre gjennemsigtige 

 Partikler, som det synes med tydelige Spalteflader (Feld- 

 spath?), grønne Krystaller (Augit) og sorte ugjennem- 

 sigtige Korn, som tiltrækkes af Magneten. Mængden af 

 disse fremmede Bestanddele er dog saa ubetydelig, at 

 det hele næsten kan betragtes som en homogen Masse. 

 Stoffet er ingen Lerart, men en trachytagtig Sandart, 

 af en Sammensætning, som angiver, at det ikke hidrører 

 fra Grønlands Grauitregion. Dets Oprindelse forekom- 

 mer mig derfor overordenlig gaadefuld. Hidrører det 

 fra Basaltregionen eller fra de formodede Vulkanegne i 

 Grønlands indre? eller er det af meteorisk Oprindelse? 

 De oktaédrisk krystalliserede, magnetiske Partikler inde- 

 holde intet Spor af Nikkel. Da Hovedbestanddelen svarer 

 til en bestemt kemisk Formel, kan der maaske være 

 Grund til at indregistrere den under en særskilt Rubrik 

 i Videnskabens Register, og jeg maa til dette Øjemed 

 foreslaa Navnet Kryokonit. 



