187 



Da vi holdt Middagshvile den 21de, havde vi naaet 

 68^ 21' Br. og 36' L. øst for Teltpladsen og en Højde 

 af 1400 Fod over Havet. 



Senere paa Dagen ved Efterraiddagshvilen begyndte 

 Grønlænderne at tage deres Sko af og undersøge deres 

 sniaa spædlemmede Fødder, et, som vi snart indsaa, 

 højst betænkeligt Tegn. Snart forklarede Isak os og- 

 saa paa brudt dansk, at han og hans Kammerat nu an- 

 saa det paatide at vende om. Alle Forsøg paa at over- 

 tale dem til at følge med et Stykke endnu mislykkedes, 

 og vi havde derfor intet andet Valg end at lade dem 

 vende tilbage og alene fortsætte Turen. 



Vi opsloge vort Nattekvarter her. Provianten blev 

 delt, og Grønlænderne fik for det Tilfælde, at de ikke 

 skulde finde vort første Depot, saa meget med dem, som 

 de behøvede for at naa Teltpladsen. Vi udtoge kold 

 Proviant til fem Dage. Resten tilligemed det fortræffe- 

 lige Kogeapparat, vi hidtil havde ført med os, blev ned- 

 lagt i et Depot, i hvis Nærhed lidt af Presenningen blev 

 udspændt over nogle Stokke, for at vi paa Tilbagevejen 

 kunde gjenfinde Stedet, hvilket dog ikke lykkedes, skjønt 

 det synes, at vi maa være komne meget nær forbi det. 

 Efter at disse Forberedelser til at skilles vare gjorte, 

 vandrede Berggren og jeg videre indad. Grønlænderne 

 vendte tilbage. 



Først kom vi igjennem en af de tidligere omtalte 

 skaalformige Fordybninger i Ismarken, som her var gjen- 

 nemskaaret af utallige Elve, der ofte nødte os til bety- 

 delige Omveje; og da vi for at uudgaa dette søgte at 

 komme frem langs med Indsænkningens højere liggende 

 Kant, stødte vi i Stedet for paa en Egn, hvor Isen var 

 gjennemskaaret af lange, dybe og brede Kløfter, der løb 



