189 



vidunderlig rent asurblaa Klipper, som omgave Randen. 

 Den følgende Dag (den 23de) hvilede vi ved 68'^' 22' 

 Brede og 76' Længde øst for Teltpladsen, i en Højde af 

 1900 Fod, altsaa, paa Grund af at vort Hvilested til- 

 fældigvis var valgt i en lavere liggende Del af Ismarken, 

 i mindre Højde over Havet end den foregaaende Dag. 

 Isens Stigning herfra indad var dog bestandig ganske ty- 

 delig. 



Vor Proviant var imidlertid nu saa medtagen, at vi 

 maatte tænke paa at vende om. Men først vilde vi dog 

 søge at naa op paa en Ishøjde, der var synlig mod Øst 

 i Ismarken, og hvorfra vi haabede at erholde en vid Ud- 

 sigt, og for at kunne komme derhen saa hurtig som 

 mulig lod vi den ubetydelige Proviant, vi havde tilbage, 

 og vore Sovesække blive paa det Sted, hvor vi havde 

 ligget om Natten, lagde nøje Mærke til Isklipperne, som 

 omgave os, og gik derpaa uden Byrde videre i rask 

 Marsch. 



Højden var betydeligere og fjernere, end vi havde 

 troet. Vandringen derhen blev rigt belønnet ved en over- 

 ordenlig vid Udsigt, som viste, at Indlandsisen vedblev 

 at højne sig indad uden at afbrydes af noget Bjergparti, 

 saa at Horisonten mod Øst, Nord og Syd kun begræn- 

 sedes af en Isrand, næsten ligesaa jævn som Havets. 

 En anden længere Vandring vilde, hvis man ikke var 

 istand til at anvende flere Uger paa den, hvilket Mangel 

 paa Tid og Proviant gjorde til en Umulighed for os, ty- 

 delig nok ikke medføre andre Oplysninger med Hensyn 

 til Isens Beskaffenhed end dem, vi allerede havde er- 

 holdt, og selv om Mangel paa Proviant ikke havde tvun- 

 get os til at vende om, havde vi neppe anseet det for 

 Umagen værd at trænge endnu nogle Dagsrejser videre 



