212 



de Vandhvirvler eller Malstrømme, der rotere i den om- 

 givende Vandmasse. At paavise Rigtigheden heraf har en 

 ikke ringe Betydning med Hensyn til den rette Forstaaelse 

 af de Forhold, hvorunder Orkanerne fremtræde. For derfor 

 nærmere at undersøge, hvorvidt Lufthvirvlernes Bevægelse i 

 Atmosfæren følger de samme Love, som gjælde for Vand- 

 hvirvlers Bevægelse i Havet, har jeg foretaget en Sammen- 

 ligning imellem de Forhold, som fandt Sted under en af de 

 voldsomste Orkaner, som har raset i de vestindiske Far- 

 vande, og de Forhold, hvorunder jeg har paavist, at 

 Malstrømme bevæge sig i Havet, og Resultatet af denne 

 Undersøgelse er det, jeg nu kortelig skal meddele. 



Den Orkanhvirvel, som jeg har lagt til Grund for be- 

 meldte Sammenligning, er den saakaldte Antigua-Orkan, som 

 d. 2 August 1837 passerede Øen St. Thomas, og hvorom 

 man har meget værdifulde Observationer, der findes angivne 

 af Professor Do ve i hans Stormtheori, som findes i Pog- 

 gendorft's Ann. d. Physik B. 52. p. 1. Efter alt, hvad vi 

 vide om Orkanhvirvler i Almindelighed og om denne Orkan 

 i Særdeleshed, kan det antages, at denne Hvirvel i 

 den Tid, hvor den passerede St. Thomas, har be- 

 væget sig i sin Bane hen over Øen med en uforandret 

 Hastighed, som temmelig nær kan anslaaes til 6 geo- 

 tjrafiske Mil i Timen. 



I hosstaaende Figur IV har jeg dernæst givet en grå- 

 tisk Fremstilling af de paa St. Thomas under Orkanen sted- 

 fundne Lufttryk, idet jeg er gaaet ud fra det laveste Luft- 

 tryk, som observeredes, medens Orkanens stille Centrum 

 passerede Øen. Man vil i Figuren finde Tiden af- 

 sat paa en horisontal Linie som ligestore Længder, 

 hvoraf hver betegner Længden af 1 Time, og da Or- 



