222 



raen ogsaa at der under Orkanhvirvlens Bevægelse hen 

 over Jorden som en Følge af det nævnte Overtryk stadig 

 maa strømme betydelige Masser af Luft fra det ydre langs 

 Jordoverfladen ind imod Centrum af Orkanen. 



De Luftmasser, som paa denne Maade indstrømme i 

 Hvirvlen, sættes naturligvis undervejs i Rotation af denne, 

 og ved det Overtryk, som fremkaldes i Hvirvlens indre 

 ved de indtrængende Luftmasser, drives disse Masser vi- 

 dere i Retning af Niveaufladerne hen imod Hvirvlens 

 ydre Omkreds , hvor de paa Grund af deres medbragte 

 roterende Bevægelse bidrage til en Forøgelse af Hvirv- 

 lens Diameter ; at disse indtrængende Luftmasser ved at 

 sættes i Rotation af Hvirvlen tillige bidrage til at formindske 

 dens Hastighed, er aabenbart. Men ligesom vi heraf 

 kunne se Grunden til, at Hvirvelstormene maa tiltage i 

 Størrelse og aftage i Voldsomhed, efterhaanden som de 

 skride frem i deres Baner, saaledes viser det foranførte 

 os tillige paa en tilfredsstillende Maade Grunden til den 

 skrueformige Dannelse, som hyppig iagttages ved mindre 

 Lufthvirvler, Skypomper o. dsl. ; thi det er umiddelbart 

 indlysende, at de indstrømmende Luftmasser ved deres 

 roterende Bevægelse i Forbindelse med deres opad paa- 

 viste stigende Bevægelse nødvendigvis maa give Bil- 

 ledet af en skrueformig Bevægelse fra neden opad. Af 

 det saaledes anførte ligger det endelig klart for Dagen, 

 at den langs Jordoverfladen fremtrædende Vindretning i 

 en Hvirvelstorm ikke kan vise sig lodret paa Omdrejnings- 

 aksen, saaledes som Tilfældet vilde være, hvis den ro- 

 terende Luftmasse var i Hvile; men at Vindretningen 

 tværtimod maa pege hen paa den Indstrømning af Luft, 

 som ved Jordoverfladen finder Sted imod Aksen, og at 

 de indstrømmende Masser derfor maa bevæge sig i spiral- 



