228 



Niveaufladerne i denne Strøm stige fra Øst til Vest paa 

 lignende Maade efter den Lov, som gjælder for Vand- 

 strømme. For disse to Strømme have altsaa Niveau- 

 fladerne en Stigning imod hinanden, og deraf fremgaaer, 

 at begge Strømme holdes opstemmede imod hinanden af 

 Rotationskratten, idet enhver af dem søger at fortrænge 

 den anden fra dens Plads. Ere Luftstrømmene af for- 

 skjellig Vægtfylde, saa maa , ligesom i det foregaaende 

 Tilfælde, den vægtfuldere trænge ind i den mindre vægt- 

 fulde, og da det atter her i Reglen er Polarstrømmen, 

 som er den vægtfuldeste, saa vil det ogsaa hyppigst 

 være denne Strøm, som trænger ind fra S. O. i Ækvato- 

 rialstrømmen og giver Regn af S. O. eller S. Det, hvor- 

 ved Strømforholdene paa Ækvatorialstrømmens Østside 

 væsenlig adskille sig fra Strømforholdene paa dens Vest- 

 side, er tildels, at medens Lufttrykket paa Vestsiden af 

 Ækvatorialstrømmen stedse er forholdsvis lavt, saa er 

 Trykket paa Østsiden af samme Strøm stedse forholdsvis 

 højt; men den mærkeligste Forskjel er dog maaske denne, 

 at endskjønt der vel paa Overgangen imellem Ækvatorial- 

 strømmen og den Øst for samme løbende Polarstrøm kan 

 opstaa lignende Standsninger som de, der paa Vestsiden 

 af Ækvatorialstrømmen fremkalde de store Lufthvirvler, 

 saa kan en Lufthvirvel af nogen Betydenhed dog aldrig 

 dannes paa Østsiden af Ækvatorialstrømmen, fordi Tyngde- 

 kraften her virker i samme Retning som Centrifugalkraften, 

 altsaa til Spredning af Luftmasserne, medens den paa 

 Vestsiden virker imod Centrifugalkraften og holder Luft- 

 masserne sammen. Lægge vi nu herved fremdeles Mærke 

 til, at det ligger i Sagens Natur, at de Hvirvelbevægelser, 

 som vilde danne sig paa Østsiden af en Ækvatorialstrøm, 

 maatte rotere »med Solen«, medens de Hvirvler, som 



