230 



givet i sin bekjendte Drejningslov, hvorefter Vinden hyp- 

 pigst drejer sig i Retning med Solen, og at vi ved om- 

 vendt at rejse fra Vest til Øst ville se Vindretningen 

 forandre sig efter den modsatte Lov. Tænke vi os hele 

 Atmosfæren at bevæge sig fra Vest til Øst, medens vi 

 staa stille, saa vil Forholdet naturlig blive det samme, 

 som naar vi bevæge os fra Øst til Vest, og Atmosfæren 

 er stillestaaende. I dette Tilfælde viser altsaa Doves 

 Drejningslov sig, hvorimod den omvendte Lov fremtræder, 

 naar Atmosfæren bevæger sig fra 0. til V. Da nu Doves 

 Drejningslov i det hele har fundet Bekræftelse ved de 

 Iagttagelser, som derover ere blevne udf«rte i forskjel- 

 lige Lande*), saa ledes man deraf til at antage, at At- 

 mosfæren snart har en Bevægelse fra Vest til Øst og 

 snart en Bevægelse fra Øst til Vest omkring Jorden, 

 hvad der i og for sig synes ganske rimeligt, men man 

 ledes tillige til den Slutning, at den østgaaende Bevægelse 

 er den overvejende. At dette ogsaa virkelig forholder 

 sig saaledes, haaber jeg det følgende skal lægge klart 

 for Dagen. Af hvad jeg i det foregaaende har anført, 

 er det nemlig klart, at hvis de bevægede Luftmasser, 

 som føres frem fra de lavere til de højere Bredegrader 

 af de ækvatoriale Luftstrømme, vare ligestore med de 

 Luftmasser, som de polare Luftstrømme føre tilbage fra 

 de højere til de lavere Bredegrader, hvilket aabenbart 

 maatte være Tilfældet, hvis Luften fra de lavere til de 

 højere Bredegrader ikke medførte Fugtighed, som afgives 

 paa Vejen, — saa maatte for hver enkelt Bredegrad 

 Summen af alle de Tryk, som Jordrotationskraften vilde 



') se Professor Holtens Afhandling i Vidensk. Selskabs Overs, for 

 1865, p. 113 



