Mindre Meddelelser. 



Hvem er Kikkertens rette Opfinder? Iblandt de In- 

 strumenter, hvis Fremkomst har saagodtsom omskabt hele 

 Videnskaben, indtager Kikkerten en fremragende Plads» 

 Først den har givet os Nøglen til Hemmeligheder, som intet 

 Menneske tilforn havde anet, først ved den have vi faaet 

 en Forestilling om Himmellegemernes fysiske Natur, en nøj- 

 agtig Bestemmelse af deres Baner, og paa den grunder sig 

 hele vor Indsigt i de Love, hvorefter Universet styres. 



Det er derfor naturligt, at man har søgt at komme paa 

 Spor efter, hvem man skylder et saa vigtigt Instrument; 

 men endnu den Dag idag hersker der stor Usikkerhed i saa 

 Henseende. 



Mange have antaget, at alt de gamle vare i Besiddelse 

 af Kikkerter, og have hentet deres Bevis fra enkelte græske 

 Filosofers Lære. Naar saaledes Democrit kalder Mælke- 

 vejen en sammentrængt Hob af Stjerner, eller naar Seneca 

 mener, at der gives mange flere Planeter end dem, man 

 kjendte paa hans Tid. have de troet heri at se Antydninger 

 af Kikkertens Tilstedeværelse i hine fjærne Tider; men 

 denne Antagelses Uholdbarhed er indlysende, da bl. a. en 

 Forfatter som Pli nius i dette Tilfælde ikke vilde have und- 

 ladt at omtale den. 



Flere lærde f. Ex. Dutens og Paschius ere i denne 

 Henseende gaaede til Yderligheder, for ikke at tale om 

 dem. der antage, at Djævelen betjente sig af en Kikkert, da 

 han fra Bjerget viste Christns alle Verdens Riger og deres 

 Herligheder. 



Et gammelt Manuskript, hvori Ptolemæus findes af- 

 bildet med et langt Ror i Haanden, bidrog engang til at 

 befæste denne Tro, uagtet her naturligvis kun kan være 

 Tale om et af de i Oldtiden meget benyttede og af mange 

 Forfattere nævnede Serør, der brugtes til at holde Side- 



