233 



straalerne borte, naar man vilde iagttage langt bortfjernede 

 Gjenstande, men som ikke vare forsynede med Glas. 



Det er ganske vist forbavsende, hvilke Resultater de gamle 

 ere komne til med deres ringe Hjælpemidler'*); men man 

 maa tage Hensyn til den sydlige Beliggenhed, den klaie 

 Himmel og Iagttagernes gode Øjne. Der gives ogsaa stundom 

 i vore Dage Folk, som kunne se Jupiters Maaner med 

 blotte Øjne eller en elleve, tolv Stjerner i Syvstjernen, hvoraf 

 almindelige Mennesker kun se de seks. 



Flere beromte Forfattere i Middelalderen kunde synes 

 at sigte til Kikkerten med enkelte Ytringer, saaledes Bap- 

 tist a Porta, dei- i sin „Magia naturalis" 1561 omtaler 

 Linserne med de Ord: „si utrumqve recte componere no- 

 veris, et longuiqva et proxima clara videbis"**). Han for- 

 tæller, at han har bekjendtgjort sin Opdagelse for de af 

 hans Venner, der enten vare for nærsynede eller for lang- 

 synede, og at de befandt sig vel derved. Hermed sigter 

 han sikkert kun til almindelige Briller, der allerede brugtes 

 i Midten af det tolvte Aarhundrede. løvrigt er han aldeles 

 uforstaaelig paa Grund af sit dunkle Sprog. 



Derimod taler mere for en Munk og Doktor i Oxford 

 i Midten af det trettende Aarhundrede, Roger Ba.con, der 

 dog ogsaa sandsynligvis kun har kjendt de almindelige 

 Linseglas. Blandt de Ytringer af ham, man har fremdraget 

 for at bevise, at han kjendte Kikkerten, ere følgende de 

 vigtigste: Han fortæller, at Cæsar fra den franske Kyst 

 gjennem et optisk Ror iagttog, hvad der gik for sig paa 

 kysten af England, og han siger, at man maa være i Be- 

 siddelse af optiske Kundskaber for at kunne forfærdige astro- 

 nomiske Instrumenter. Disse to Steder have dog vist ikke 

 synderlig at betyde; men af saa meget større Interesse er 

 følgende (Opus majus. Udg. Venetiis 1750 pag. 269): 

 „Større Ting kunne frembringes ved brudte Lysstraaler, thi 

 af de ovenomtalte Grundsætninger følger med Lethed, at de 

 største Gjenstande kunne synes overmaade smaa, de langt 

 bortfjærnede overmaade nære, og omvendt. Thi vi kunne 

 give de gjennemsigtige Legemer en saadan Form og Stil- 

 ling med Hensyn til Øjet og Gjenstatiden, at Straalerne 



*) Der findes f. Ex. ældgamle Stjern ekatologer af et forbavsende 



rigt Indhold. 

 **) (Hvem, der forstaaer at anbringe dem begge paa rette Maade, vil 



tydelig kunne se saavel langt bortfjernede som meget nære 



Gjenstande). 



