246 



saasom paa den tyrkiske Halvø, ved Siden af Landets 

 egne Navne. Grækerne, hos hvem andre Sædarter for- 

 længst maa have fortrængt Rugen, saafremt denne ellers 

 har været Landets ældste Kornsort*), og ligesaa Romerne 

 lærte altsaa først sent Rugen at kjende og benyttede den 

 kun som Kvægfoder eller som Menneskeføde i Uaar; som 

 de nævnte Kilder vise, kjendte de den fra de nordlige 

 Lande, og her støde vi da ogsaa paa en Navnerække, 

 der gaaer igjennem det hele slaviske og germaniske Evropa, 

 Navne, som synes at være blevne til her, og hvormed en 

 oprindelig Plante er bleven døbt, maaske endog før Slaver 

 og Germaner vandrede ind i disse Lande, saasom : rez, roz, 

 rozs; rugys; rugr, rocco; med disse Benævnelser betegner 

 f. Ex. Bøhmeren, Russeren, Magyaren, Litaueren og de 

 gamle nordiske og tydske Folk Rugen, og samme Stamme 

 gjenfindes i angelsaksisk (ryge) og i Dauphiné (riguet). 

 Man har forgjæves søgt en fremmed Oprindelse for alle 

 disse fælles Navne**); det eneste, man har naaet til, er 

 en Tvivl, om de ere vandrede fra Vest til Øst eller om- 

 vendt. Men man er dernæst kommet til det Resultat, at 

 de ikke kunne betyde »det røde Korn«, medens alle ere 

 enige i, at »Hvede« overalt i disse Lande benævnes som 

 »det hvide Korn«, en Betegnelse, som ikke let kan 

 være opstaaet undtagen som en Modsætning til et 



*) Af denne Mulighed skaber Rey nier lAckerbau der alten Volkeri 

 en Paastand, som han forfægter med ørkesløs Vidtløftighed, idet 

 han beskjæftiger sig med adskillige Modgrunde, som han afviser 

 uden at opstille endog det ringeste positive til Belysning eller 

 Støtte for Sagen. 



'*) Hehn gjør opmærksom paa den Overgang, som Galens Betegnelse 

 ^oi^a maaske viser mellem Grækernes opi'^-a, Ris (Sanskrit: vrihi), 

 og Navnene rez, roz o. s. v. Navnet skulde da være gaaet over 

 til at betegne en hel anden Kornsort. 



