253 



Den er en af de faa Kulturplanter, hvis Hjem 

 Videnskaben ikke engang tilnærmelsesvis har 

 kunnet bestemme. Dog synes de tyske og slaviske 

 Navne laante fra græsk*), og disse Folkeslag have da 

 vistnok faaet Hirsen fra deres sydlige Naboer og ved- 

 blevet at dyrke den mange Aarhundreder efter, at den 

 hos disse var gaaet af Brug; maaske har den oprindelig 

 hjemme i det sydlige Frankrig, maaske etsteds i Asien. 



Ligesom Oldtidens Grækere og Romere, Jøder, In- 

 dere og Ægyptere, saaledes anerkjender Nutidens sti- 

 gende Civilisation overalt Hveden som det ædleste Korn^ 

 og ligesom den ældste Civilisation allerede kjendte den, 

 saaledes ligger denne Sædarts Hjem nærved Civilisationens 

 første Vugger, Lilleasiens og Syriens og Babyloniens Egne. 

 Have Landene nord og vest for det sorte Hav kunnet 

 hævde sig som dem, der først saa Rugen og Havren som 

 nye Frembringelser af Jordens Skjød, saa er det til 

 Gjengjæld de østlige og sydlige Sortehavslande, 

 hvor Hveden oprindelig har fundet Betingel- 

 serne for frivilligt Liv. De ældste historiske Mindes- 

 mærker ere yngre end Hvedekulturen i disse Egne; allerede 

 Sanskritsproget har et Navn for den*), og Bibelen synes 



*) Blandt de mange Navne findes nogle, som den sammenlignende 

 Sprogvidenskab erklærer for de samme, fremkomne ved alminde- 

 lig stedfindende Bogstavforandringer og Omsætninger: slavisk 

 proso og lysk Hirse, sammenholdt med det græske v.éyyooq, 

 el. '/Lsg'^voQ, — og tysk Hagel, cfr. polsk jagly og bøhmisk jåhla, 

 Plur. jåhly. Det latinske og græske milium, usUrri (Honningsæd!, 

 indeholder aabenbart en meget antik Tanke; se de mange Steder 

 hos Homer, hvor der tales om »den honningsøde Sæd" og lig- 

 nende Udtryk. 



**) Sanskritfolkene have rimeligvis allerede dyrket den i deres op- 

 rindelige Hjem ved Amu- og Sirflodens Udspring: Ariana og 

 Baktriana, i hvis Nabolande ved det kaspiske Hav den vokser vild. 



