254 



ligefrem at forudsætte, at Hveden blandt andre hørte til 

 Palæstinas hjemlige Planter; thi Moses beskriver Kanaan 

 som »Hvedens og Byggets Land, hvor der vokser Olie 

 af Olietræer o. s. v.«; Jødernes hellige Brød vare ogsaa 

 Hvedekager. I Kina har den meget længe været dyrket, 

 og Pyramideundersøgelserne vise, at det samme gjælder 

 for Ægyptens vedkommende; men i begge disse Lande 

 er den ikke desto mindre en fremmed Plante, og baade 

 Kinesere og Ægyptere have altid selv anseet den som 

 Udlænding; thi Ægypterne fortalte, at Osiris fandt den i 

 Nysa*), og hans Hustru Isis førte den til Ægypten; og 

 Kineserne betragte Hvedens Indførelse i det himmelske 

 Rige ligefrem som en historisk Begivenhed og sætte Tiden 

 herfor til Aaret 2822 før Kristi Fødsel. Ægypten har 

 overhovedet ikke frembragt nogen af de almindelige Korn- 

 sorter; de ere indførte der ligesom næsten alle dette 

 Lands dyrkede Planter; de, om hvilke dette ikke gjælder, 

 som Papyrusplanten, ere meget faa, og ingen af Landets 

 nuværende vigtige Planter er derimellem. Denne Ejen- 

 dommelighed staaer i nødvendig Sammenhæng med de 

 Naturforandringer, som her langsomt og sikkert have 

 fundet Sted gjennem Aartusinder, som efterhaanden have 

 gjort Nildalene til den Oase, vi alle kjende fra Geogra- 

 fien, og som true med engang at skulle forvandle Landet 

 til en øde Ørken, naar Flodalluviet tilsidst har naaet en 

 saadan Højde, at det hindrer Flodens Vande i at raade 

 Bod paa det regnløse Klima ved sine Oversvømmelser. 

 Nye Forskninger have godtgjort, at Nilen i sin Tid har 

 havt et helt andet Løb end nu og slet ikke berørte 

 Ægypten, der dengang har været en Ørken ligesom 



*) I Lilleasien (der fandtes et andet Nysa i Thracien). 



