255 



Sahara, og man mener, at Flodens Indbrud over Landet 

 er skeet i en forholdsvis ikke fjern Fortid (for c. 40 — 50,000 

 Aar tilbage) *). Men saa nye Dannelser modtage dog 

 vistnok deres Planteverden andetstedsfra, og der er Grund 

 til at antage, at idetmindste de senere Alluvialdannelsers 

 ægte Landplanter ikke have hjemme i Landet selv: ikke 

 blot Hveden, men samtlige Kornsorter maa saa- 

 ledes, forsaavidt de findes i Ægypten, ansees for indførte, 

 og Sagnet om Osiris bekræfter dette, idet det samtidig 

 leder Tanken hen paa det rette Hjem. 



Ogsaa i Evropa er Hveden et indført Korn. Navnene 

 udtrykke talende den Forundring over det nye , den 

 Sammenligning med noget tidligere vant, som er et saa 

 ubedrageligt Kjendetegn paa fremmed Indvandring, her 

 en dobbelt Indvandring**). Fra Sydevropa, hvor 

 Romere og Grækere maaske alt ved deres Ankomst have 

 forefundet den som Sædekorn eller dog snart indført den, 

 er den vandret nordpaa, og den romerske og græske 

 Fællestanke i Navnene triticum, alsv qov (sif »terou, »wA/co«, 

 at male eller knuse, altsaa: Malekorn), gjenklinger i 

 tilsvarende Udtryk i de nordlige, navnlig slaviske, Sprog. 



*) Rey ni er mener, at der har været en Tid, efter at Ægypten 

 allerede var befolket, da man kun kunde dyrke Vandplanter 

 (nymphæa, nelumbo, papyrus), og som Bevis for. at dette idet- 

 mindste tildels endnu var Tilfældet paa Alexander den stores 

 Tid, anføres, at denne, da han kom til Indien, troede, at han var 

 kommen til Ægypten, fordi han forefandt nelumbo i saa umaade- 

 lig Mængde i Indiens Floder. (De Gamle troede som bekjendt, at 

 Afrika og Asien mod Syd hængte sammen). 



'*) Der findes overhovedet for Hveden en Masse Synonymer. I 

 Betydningen hvid kalde Bretonerne Hveden gwiniz (gwenn, hvid) 

 og Litaverne kvetys (i Flertal kveczei), Germanerne og Goterne 

 hvaiteis (hvaits, hvid) og senere »Hvede« , Waizen. Gjennemgaaende 

 i en Mængde Sprog findes Grækernes i^vpog, med Grundbetyd- 

 ningen Græs, saaledes i gammelslavisk, litavisk, bøhmisk, russisk 

 og angelsaksisk (pyro, purai, pyr pyrej, fyrsi. 



