258 



endnu kun splittet og møjsommelig samler Kjendsgjerninger 

 til Bearbejdelse. Imidlertid tør man dog antage for sikkert, 

 at Risen og rimeligvis ogsaa Durraen stamme 

 fra Indien og Majsen fra Amerika. Risens Livs- 

 betingelse er nemlig sumpige Deltaer som Indus- og 

 Gangesflodens, og den findes derhos vild i disse Egne; 

 den har et Sanskritnavn og har været dyrket der i 

 umindelige Tider*). Kineserne vide desuden, at den er 

 indført hos dem, og omtale dette som en ligefrem historisk 

 Begivenhed, og først efter Alexander den stores Tid lære 

 Vestasiens Folkeslag Planten at kjende — Grunde nok 

 til at betragte Indien som dens Hjem. — Durra (Neger- 

 korn, Negerhirse) dyrkes fra ældgammel Tid i de samme 

 Egne og i Afrika syd for Sahara. Har den hjemme det 

 første eller det andet Sted? Rimeligvis i Indien; thi det 

 Folk, der har Risen som indfødt Plante og Hveden som 

 Naboplante, vil ikke indføre Durra. Maaske kunde den 

 have hjemme begge Steder; men det bliver da paa- 

 faldende, at den først i nyere Tider er kommen til Nord- 

 afrika**). Enhver af os ved, at vi have faaet Majsen 

 fra Amerika, ligesaa sikkert, som at Kartoflen og Tobakken 

 ere bragte os fra denne Verdensdel. Det er en af de 

 Kjendsgjerninger, som man i Reglen slipper for at be- 

 vise, fordi de ere i den Grad ex consensu omnium, at 



') Gamle græske Forfattere (Sophokles (?) og Herodot) omtale 

 allerede Risen som indisk Korn. Efter Alexander den stores 

 Tid nævnes den ogsaa som dyrket i Babylonien og Baktrien. 

 Herodot fortæller, at Indierne spise den som Grød, altsaa Pilav 

 ligesom i vore Dage, og Strabo ved, at de deraf tilberede en be- 

 rusende Drik (en Slags Årrak altsaa). Araberne indførte den i 

 Afrika. 



') Ogsaa dette skyldes Araberne. Plinius omtaler den som indført 

 i Italien fra Indien; men siden hører man intet om Planten 

 før Arabernes Tid. 



