268 



Først ved Hesslefaldet er det blevet muligt at indordne- 

 denne og lignende Iagttagelser under Videnskaben. Da 

 Hesslemeteoriterne desuden høre til den almindeligste 

 Slags af Meteoriter, faaer Iagttagelsen herved en særlig 

 Betydning, idet det derved gjøres sandsynligt, at et saa- 

 dant Pulver sædvanligvis følger Meteoriterne paa deres 

 Bane i Verdensrummet. Naar Meteoriterne træde ind i 

 Jordens Atmosfære, antændes dette Pulver som oftest og 

 foranlediger derved eller bidrager i det mindste til Lys- 

 fænomenerne paa Meteorets Vej gjennem Luften. Kun 

 under gunstige Forhold kan den herved dannede Aske 

 opsamles, og endnu sjældnere hænder det, saaledes som 

 ved Hessle, hvor der ikke saaes nogen Ildkugle før Me- 

 teorfaldet, at man kan komme i Besiddelse af det ufor- 

 brændte Kulpulver. Muligvis skyldes Stjerneskuddenes- 

 hurtig forsvindende Lysning et lignende Kulpulver. 



Skjønt Stenmeteoriter daglig falde ned, og skjønt 

 disse paa Grund af deres store Forskjellighed fra de 

 jordiske Mineraller ere lette at gjenkjende, har man dog 

 kun et Par Gange truffet Stenmeteoriter i Jordlagene, 

 hvis Fald ikke ere blevne iagttagne, hvad vistnok hid- 

 rører fra Atmosfærens hurtige Forstyrrelse af disse Le- 

 gemer. Derimod har man over hundrede Gange fundet 

 Jernmasser af omtrent samme Sammensætning som de i 

 Meteoriterne indesluttede Jernkorn, men som oftest af 

 kolossale Dimensioner, liggende løse paa Jordens Over- 

 flade, f. Ex. i Ørkener, hvor Forholdene gjøre det næsten 

 umuligt, at de kunne have deres Oprindelse fra Jorden. 

 Denne Omstændighed saavelsom den direkte Iagttagelse 

 af en ved Agram i Kroatien den 26de Maj 1751 ned- 

 falden Jernnikkelblok af omtrent et Centners Vægt for- 

 anledigede i Slutningen af forrige Aarhundrede Chladni 



