278 



ning, men Opvarmningen af det store Fastland frembringer 

 i de tropiske Egne (10 — 19° s, B. efter Gregory) en 

 regnbringende Nordvestmonsun i Sommertiden og sender 

 undertiden glødende Ørkenvinde ned lige til de sydlige 

 Kyster. Imidlertid har det øde Passatbelte i det indre 

 (19 — 29° s. B. efter Pet erm an n) ikke vist sig saa vand- 

 løst i det mindste i de hidtil berørte Længdegrader, som 

 t. Ex. i Sahara: fra Tid til anden oplevede de rejsende 

 der dog svære Regnskyl, saaledes som de ogsaa fore- 

 komme i Sydafrikas store Ørken, Kalahari. Ved isole- 

 rede Højdedrags og Vandliniers Indflydelse opstaa Oaser, 

 og umiddelbart til vandløse Sandørkener grænse under- 

 tiden prægtige Græsgange. 



Regntidernes Varighed i Avstralien er ikke betydelig, 

 og selv i det tropiske Gebet strækker den sig ofte næppe 

 over tre Maaneder*), men efter Regnmængden paa Ky- 

 sterne skulde man dog vente en yppigere Vegetation selv 

 hinsides Vendekredsen. Saavidt man har kunnet skjønne, 

 er Regnmængden gjennemsnitlig omtrent 25 Tommer eller 

 lidt mere end i Kaplandet (23 Tommer). Overhovedet 

 gjentager Sydafrikas Klima sig i mange Henseender i 

 Avstralien, og dog maa betydningsfulde Forskjelligheder 

 være skjulte under den almindelige Overensstemmelse, 

 om end af finere Natur, for at den afvigende Vegetations 

 Karakter og visse Ejendommeligheder i den uorganiske 

 Natur kunne forklares. At betydeligere Floder ere saa 

 sjeldne paa alle Kysterne, kunde jo vel afhænge af hele 

 Landets Bygning; men at de ganske almindelig tørre 



*) I det tropiske Avstralien angives Regnmaanederne sædvanlig at 

 være November til Januar. Ved Glenelg (16° s. B.) varede den 

 vaade Aarstid fra December til Februar, medens Juli til No- 

 vember vare de tørreste og hedeste Maaneder. 



