279 



hen i lan^e Tidsrum og kun paa Flodsengens dybere 

 Punkter efterlade langsomt forsvindende Smaasøer, at de 

 saaledes frembringe hint ejendommelige Naturbillede af 

 de kjædeformig sammenhængende ved tørre Rum ad- 

 skilte Fugtighedsbeholdere, som Kolonisterne kalde 

 »Creek«, er en for hele Avstralien almindelig, for andre 

 Lande sjelden Ejendommelighed, som tyder hen paa 

 særegne og tælles Betingelser for Kildernes Ernæring. 

 Den Uregelmæssighed i Vandtilførselen, som aabenbarer 

 sig heri, er ogsaa den vigtigste Aarsag til, at Agerdyrk- 

 ningen ikke kan udvikle sig i Avstralien. Kun i Tasma- 

 nien har den havt nogen Fremgang saavel som i den 

 sidste Tid i Queensland, paa den tropiske nordøstlige 

 Kyst, hvor Passaten, naar den kommer fra Havet, blæser 

 langs med skovbevoksede Bjerge. I alle øvrige Dele af 

 Avstraliens Kolonier er Udbyttet af Agerdyrkningen 

 usikkert; deres Opkomst og Blomstring beroer først og 

 fremmest paa Kvægavlen, og Nyzeland er blevet Korn- 

 kammeret for et Land, som, rigtignok under Medvirkning 

 af sine mineralske Skatte, nærmest udvikler sig saa 

 mægtig ved sin indenlandske Plantevækst. Thi denne 

 sidste, som paa umaalelige Strækninger giver den rige- 

 ligste Næring for Hjordene og ikke tvinger disses Vog- 

 tere til at føre et Nomadeliv saaledes som paa Asiens 

 Stepper, men hele Aaret igjennem kan yde Tjeneste, 

 er afpasset efter klimatiske Ejendommeligheder, som 

 Jordbrugerens Kulturplanter ikke ere i Stand til at ud- 

 holde. Men endnu mere paafaldende er det, naar vi se 

 hen til de Forskjelligheder, som findes mellem det tro- 

 piske og det tempererede Avstralien, at denne Plante- 

 vækst desuagtet med ganske overensstemmende Karakter 

 beklæder det hele Kontinent lige til det yderste Norden, 



