283 



Farvetone er ejendomirielig for saa mange Planter, at en- 

 hver i Drivhuse tor avstralske Træplanter vil faa dette 

 Indtryk af et hæmmet Saftomløb. Vi ere nemlig vante til 

 at forbinde Forestillingen om en energisk Livsvirksomhed 

 med det friske livlige foraarsgrønt paa vore Enge og i 

 vore Skove, og vi have Ret dertil, fordi Antallet af 

 Bladgrøntets smaa Kugler i Cellerne tager til, naar Liv- 

 ligheden af de kemiske Processer i Bladene forøges. 

 Men ikke blot ere Avstraliens Eukalypter og Proteaceer 

 fattigere paa iMadgrønt -- dette ligger ogsaa dybere 

 skjult i Bladenes indre, fordi en tyk stiv farveløs Over- 

 hud omhyller disse paa alle Sider og vanskelig 

 lader Farvestoffet skinne igjennem fra de dybere liggende 

 Cellelag. Denne tykke beskyttende Overhud, som giver 

 Bladene deres stive Fasthed, tjener til at hæmme Saf- 

 ternes Fordunstning ligesom hos Saftplanterne (Cactus- 

 Arter, osv.), men uden at være forenet med disses Saft- 

 rigdom. Idet Bladene saaledes ere beskyttede mod Aars- 

 tidernes Veksel, kunne de bestaa meget længe uden at 

 være den periodiske Tilintetgjørelse og Fornyelse under- 

 kastet, som vi bemærke hos vore Løvtræer. Bladenes 

 hele Bygning antyder en Langsomhed i den vegetative 

 Udvikling, som staaer i nøje Forbindelse med den usikre 

 og uregelmæssige Tilførsel af Fugtighed, som Nedslagene 

 yde Jordbunden; de faa Eukalypter, der, som det blaa 

 Gummitræ (E. globulus), prises formedelst deres hurtige 

 Vækst, synes at være indskrænkede til fugtige Dalbunde, 

 endskjønt de ogsaa med Lethed taale tørre Perioder. 

 Thi paa den anden Side vide alle disse Planter ogsaa 

 at gribe de Fordele, som Klimatet yder dem. Medens 

 Saftplanterne benytte den fugtige Aarstid til at opsamle 

 Vand i deres Væv og derved at forlænge deres Udvik- 



