284 



lingsperiode, efter at Tilførselen udenfra er ophørt, til- 

 bringe de avstralske træagtige Planter Tørtiden ligesom 

 henstivnede i den samme Tilstand, i hvilken de befandt 

 sig, da den indtraadte. De drage Nytte af ethvert Regn- 

 skyl, de vokse videre, saalænge dets Indvirkning varer, 

 og fra det Øjeblik af, da denne begyndte, uden først at 

 behøve en Forberedelse ved Udviklingen af nye Knopper, 

 fordi de gamle Organer uforandrede bleve ved at bestaa. 

 De trives i Nedslagenes tilfældige Veksel, modstaa lang- 

 varige Tørketider og vaagne snart til svagere snart til 

 kraftigere Livsytringer, eftersom Fugtigheden tilflyder i 

 sparsommere eller rigeligere Maal, uden at være bundne 

 til en regelmæssig tilbagevendende Udviklingsgang. Der 

 gives fremdeles nogle ganske specielle Ejendommeligheder 

 i deres Organisation, der maa betragtes som Hjælpemidler 

 til endnu mere at sikre det, som er fælles for alle. Der- 

 til hører t. Ex. den af Robert Brown først beskrevne 

 ejendommelige Dannelse af Spaltaabningerne paa Bladene 

 af Proteaceerne; thi disse findes i særegne af Uldhaar 

 beskyttede Fordybninger paa Bladenes Underflade, en Ind- 

 retning, som aabenbart er bestemt til at hæmme For- 

 dunstningen, der reguleres af Spaltaabningerne. Lignende 

 Indretninger kjender man ogsaa hos andre Planter, saa- 

 som de nyhollandske Kasuariner, hvis fine Grene minde 

 om Padderokkernes, og hos Neriumbusken, som blandt 

 Sydevropas stedsegrønne Planter netop udmærker sig 

 derved, at den ogsaa efter den regnløse Sommer bevarer 

 sit friske grønne og ofte først da udvikler sine Blomster; 

 en lignende, men endnu ejendommeligere Bygning af 

 Overhuden findes saavel hos de avstralske som de kapske 

 Restionaceer, en lille Familie af de enkimbladedes Klasse. 

 Aandehullerne ere, som Pfitzer har vist, dybt nedsæn- 



