287 



Græsgange s Rigdomme. Det er paa Grundlag af disse, 

 at de britiske Kolonier med deres Faareavl først udvik- 

 lede sig i de fjerneste Kystlandskaber, og paa det samme 

 Grundlag, at de nu med rivende Hurtighed udvide sig 

 dybt ind i det tropiske Gebets indre og med de voksende 

 Samfærdselsmidler ogsaa ville naa Ørkenens Oaser. I 

 rigere Egne danner Græsdækket ved Regntidens Indtræ- 

 delse et tæt sammenhængende Tæppe af det friskeste 

 grønt. Hvor Klimaet er tørere, bliver det rigtignok 

 mere aabent, men det formaaer dog længe at bevare sin 

 livlige Farve, og naar det tilsidst bliver tørt, brunligt 

 eller gult, kan det dog endnu yde Hjordene tilstrækkelig 

 Næring, forudsat, at Nedslagene indtræde til rette Tid, 

 under hvilke det rask grønnes paany. Den vide Ud- 

 strækning af et sligt Græsland kunde lade os vente 

 en lignende rig Pattedyrverden som i Sydafrika; ogsaa 

 synes Navnet « Kænguru-Græsset« (Anthistiria australis), 

 hvilket Rob. Brown betegner som den nyttigste og hyp- 

 pigste Græsart i Avstralien, at antyde dette, men hvor 

 meget Mængden af de indenlandske Pattedyr endog maa 

 have formindsket sig overfor Indflydelsen af de sig ud- 

 bredende Hjorde, saa maa dog det ringe Antal af Ur- 

 beboerne saa vel som den Erfaring, at ingen af Opda- 

 gelsesexpeditionerne var i Stand til at skaffe sig sit Op- 

 hold ved Jagten, gjælde som et afgjørende Bevis for, at 

 Naturens Velsignelser i ringe Grad ere komne de græs- 

 sende Pungdyr tilgode, og at Avstralien i denne Hen- 

 seende kan sammenlignes med Sydamerikas Pampas, 

 hvis Overflødighed af Næringsstoffer ogsaa først kom den 

 indvandrende Evropæer tilgode. 



Blandt den Blomsterpryd, som plejer at følge med 

 Græssene, maa Evighedsblomsterne (Helichrysum) og 



