297 



P^ysiognomi ofte aldeles gaaer tabt. — Ligheden i de 

 simpleste Livsbetingelser tillader lettere en Indvandring 

 af fremmede Planter, og saaledes træfifer man ogsaa paa 

 visse Græsstepper en sydamerikansk Verbene (V. Bona- 

 riensis) saa fremherskende, atLeichhart betegnede saa- 

 danne Egne som Verbene-Sletter. 



Det er ganske vist en meget stor Del af Avstralien, 

 som vi endnu ikke have lært at kjende, men Opdagelses- 

 rejserne tillade os dog til en vis Grad allerede nu at 

 erkjende Omfanget af det beboelige Land. Oprindelig 

 troede man, at kun Kyststrækningerne kunde beboes, og 

 at en stor vandløs Ørk, en Slags Sahara, udstrakte sig 

 over hele det indre. De forskjelligste Opdagelsesrejser 

 mislykkedes paa Grund af den fuldstændigste Vand- 

 mangel; men efter at man havde lært Regntidernes for- 

 skjellige Fordeling i de middelvarme og de hede Egne at 

 kjende, have de havt bedre Udbytte, og mange tro nu, 

 at det hele Kontinent er beboeligt. En stor Del af den 

 østlige Halvdel har ganske vist uventet gunstige Forhold, 

 men man maa ikke forglemme, at det i Sydvest hverken 

 er lykkedes at trænge langt ind fra Swan-River eller fra 

 King George's Sound, at der i Nordvest optræde vand- 

 løse Sletter, som ikke vare til at overskride, og at de 

 næsten utilgængelige Landskaber om Torrensbækkenet 

 indskyde sig mellem Sydavstralien og Kildegebetet og 

 Oaserne i Kontinentets Midte. Ved saadanne Betragt- 

 ninger føres man til den Anskuelse, at Kontinentets vest- 

 lige Halvdel er regnfattigere og mere øde end den øst- 

 lige; dette maa for en Del bero paa de geognostiske 

 Dannelser, men for en Del ogsaa paa klimatiske For- 

 skjelligheder; disse sidste hidrøre fra, at Vesten er bjerg- 

 løs, og at den modtager den sydøstlige Passatvind som 



