299 



7de og Goodeniaceerne den 8de Plads i Rækken af de 

 fremherskonde Familier*). Alle disse naa det største 

 Artsantal i de sydvestlige Kystlandskaber, og 

 Floraens Ejendommeligheder ere altsaa stærkest udpræ- 

 gede der, hvor den geografiske Afstand fra andre Vege- 

 tationsgebeter er størst, og Blandingen med dem vanske- 

 ligst paa Grund af Oceanet og de store Ørkener i det 

 indre. Antallet af de Planter, der ere fælles for de 

 sydøstlige og de sydvestlige Egne, beløber sig til 10 Pro- 

 cent , men de store indenlandske Slægter ere derved 

 meget sparsomt repræsenterede, ingen Akacie og ingen 

 Eukalyptus findes udbredt fra den ene Kyst til den 

 anden. 



Intetsteds i hele Avstralien har Vegetationen altsaa 

 bevaret sine Ejendommeligheder saa godt, som i det syd- 

 vestlige Hjørne. Skjønt Del af et Kontinent, holder 

 det sig afsondret fra det øvrige, som var det en i 

 Oceanet. Herved erholde disse Landskaber en forhøjet 

 Interesse for Begrundelsen af vore Forestillinger om den 

 organiske Naturs Oprindelse, idet de paa ny vise, at de 

 samme Love, som afledes med Hensyn til den geogra- 

 fiske Sondring af Arterne paa endemiske Øriger, ogsaa 

 gjælde for de kontinentale Vegetationscentrer. 



Ved dette sydvestlige Hjørnes Plantevækst raaa man 

 først fremhæve dets store Rigdom og dermed i Forbin- 

 delse staaende ringe Udbredningskreds af Arterne. I 

 Hookers Fortegnelse over Nyhollands Flora opregnes 3600 

 Arter fra Kystlandskaberne ved Swan River og King 



*) Efter Hooker er Rækkefølgen denne: Bælleplanter, Myrter. Pro- 

 teaceer, Kurvblomster, Græs, Halvgræs, Epakrideer, Goodeniaceer, 

 Orchideer. Disse 9 Familier indeholde Halvdelen af de avstralske 

 Blomsterplanter. 



