301 



mulig vilde opstille, saaledes som tildels er skeet med 

 dem, som Hochstetter opstillede med Hensyn til den 

 avstralske Planteverdens Ælde. Idet han ansaa de i 

 den tertiære Tid (lige før den nuværende Jordperiode) 

 dannede Aflejringer for ubetydelige og meget indskræn- 

 kede, erklærede han Avstralien for at være det ældste 

 Fastland paa Jorden og mente, at Karakteren af Dyre- 

 og Planteverdenen stemmede overens med Juraperiodens 

 fossile Levninger eller overhovedet med Sekuudærtideu, 

 at den var skabt i denne Periode og siden uforandret 

 havde forplantet sig. Denne Hypothese gjendrives ved de 

 nyeste Undersøgelser af Avstraliens Geologi. Selwyns 

 omfattende Forskninger godtgjøre, at to Trediedele af 

 Overfladen af Viktoria bestaa af tertiære Dannelser. Og- 

 saa af Hargraves Undersøgelser fremgaaer det, at i det 

 mindste den sydlige Del af den Vold, der gaaer omkring 

 Kontinentet, har befundet sig under Havfladen i en langt 

 senere Tid end Hochstetter antog. Man kunde rigtignok 

 for at frelse hin Hypothese antage, at de høje Bjerge i 

 Sydøst havde holdt sig som Fastland lige siden Jura- 

 tiden og bevaret dens Skabninger for saa siden at lade 

 dem udbrede sig over det i Tertiærtiden dannede Land. 

 Men paa det flade Land i Sydvest passer denne Forkla- 

 ring i alt Fald ikke, det skulde da være, at de der aflejrede 

 Dannelser skulde vise sig at være ældre Havdannelser 

 end man antager. 



Alle saadanne Slutninger med Hensyn til det Tids- 

 punkt, paa hvilket de organiske Skabninger ere komne 

 frem, have noget uklart og usammenhængende ved sig. 

 Hvorfor skulde Naturen ikke have frembragt Organismer 

 af en lignende Natur i forskjellige Jordperioder, naar de 

 fysiske Betingelser ellers lignede hverandre? Selv den 



