318 



betegnede som Virkninger af mægtige Naturkræfter af 

 Folk, hvem Aarsagen til disse ejendommelige Forandrin- 

 ger er ubekjendt; en stor Del af den Ynde, der oprinde- 

 lig var udbredt over Landskaberne, er for stedse bleven 

 tilintetgjort. Langs med de bløde Skraaninger og de 

 med alleslags Planter bedækkede Flodbredder ligge nu 

 dels uhyre Hobe af nøgent Sand og ufrugtbar Jord, dels 

 fodhøje Dynger af Grus og Stene , der engang vare 

 skjulte i Flodens Dyb, ligesom ogsaa paa andre Steder 

 Floder ere blevne ledede langt bort fra deres oprindelige 

 Løb. Især har den hydravliske Proces overalt, hvor den 

 er bleven anvendt, efterladt sig Spor af Ødelæggelse, 

 der maaske aldrig ville blive udslettede. Yndige, en- 

 gang med Træer og Blomster prydede, 100 — 200 Fod 

 høje Bakker ere ved den ganske blevne afskallede, saa 

 at vi nu kun finde den nøgne Granit eller Kalksten, 

 hvorpaa de engang hævede sig. Man kan næppe tænke 

 sig et uhyggeligere Syn end det, en indtil Grundfjeldet 

 udvasket Plet frembyder; enhver gaaer bort derfra med 

 den Overbevisning, at den for stedse er uskikket til at 

 bære nogensomhelst Plantevækst. — 



Vi have hidtil kun betragtet Placerminerne, hvor 

 Guldet blev vundet ved Udvaskning , altsaa paa ren 

 mekanisk Vis; men det forekommer ogsaa, som allerede 

 omtalt, i den faste Sten, i Kvartsgange. Et Mellemled 

 mellem Bearbejdelsen af Placerminerne og Kvartsgangene 

 danner Stollearbejdet. Hvor nemlig den rige Guldgrund 

 ligger saa dybt, eller i en saadan Højde er bedækket 

 med Jord og Stene, at disses Bortskaffelse ikke kan 

 naaes ved den hydravliske Proces, anlægger man Tunneler 

 ned til det guldførende Lag og udvasker dette, naar man 

 har naaet det, i « Sluser«. 



