333 



man mener, at man har truffet det yngre Grønsands- 

 lag, naar man nær Overfladen af Kridtforma- 

 tionen finder et stærkt vandførende Sand- eller 

 Gruslag. Det Lag vandførende Rullestens-Grus, som 

 Hofjægermester Carlsen traf ved at gjennembryde Salt- 

 holmskalken i Aashøj, saavel som de vandførende Lag, 

 der ere fundne ved Boringerne i Damhussøens Opland 

 dels over Saltholmskalken, dels i de øvre Partier af 

 samme, og som man hidtil har kaldt Grønsands- 

 lag, er jeg af forskjellige Grunde overbevist om kunne 

 ikke henregnes dertil, men langt snarere til Rulle- 

 stensformationen. I det mindste er det sikkert, at 

 det gjælder de Lag, der hvile paa Saltholmskalken, 

 hvilket jeg her skal søge nærmere at begrunde ved en 

 Forklaring af Maaden, hvorpaa de ere opstaaede. 



Blandt de mange betydningsfulde og interessante 

 Virkninger, som i vort Land kunne udledes af et mægtig 

 Isdække, som i en tidligere Periode var udbredt over 

 hele Skandinavien, hører ogsaa Dannelsen af de nævnte 

 vandførende Lag. Ved den voldsomme Forstyrrelse, som 

 Jordoverfladen da var udsat for, blev ogsaa Saltholms- 

 kalken opbrudt, omvæltet og knust i sine øvre Lag af 

 de mægtige Isbræer, der fra den skandinaviske Halvø 

 skød sig ned over vor Kridtformation*). Derved bleve 

 en stor Mængde Kalkblokke af meget forskjellige 

 Dimensioner, Flint og det af Jøklerne med- 

 bragte Rullestensgrus aflejrede umiddelbart paa 

 den afskurede faste Saltholmskalk og senere igjen 

 overdækkede af et mange Fod mægtigt, for Vandet uigjen- 



') Smlgn. min Skildring af »Jordbundens Dannelse i Danmark« i 

 Tidsskrift for Landøkonomi 1869. 



