339 



undgaaet nogens Opmærksomhed, at om vi nu end have 

 bedre Kjendskab end tidligere til Betingelsen for de øvre 

 Lags vandførende Evne over Kridtformationen, der er 

 udbredt over en betydelig Del af Danmark, staa vi der- 

 imod omtrent paa samme Standpunkt som i 1831, da 

 den første Boring blev paabegyndt, nemlig med Hensyn 

 til, hvorvidt der findes vandførende Grønsands- 

 lag under vor Kridtformation i Analogi med For- 

 holdene i England og Frankrig. Det var nemlig dette 

 Spørgsmaal, som man fra Begyndelsen af ønskede be- 

 svaret, men paa Grund af mangelfuld Kundskab til vore 

 dybere Jordbundsforhold, navnlig til Kridtformationens 

 Mægtighed, kunde man ikke vide, at der dermed var for- 

 bundet saa store Vanskeligheder, som senere have Aist 

 sig. Vel er der nu i de sidste Aar anstillet to andre 

 dybe Boringer i Kridtformationen, men man har ogsaa 

 seet sig nødt til at afbryde dem, ligesom Boringen paa 

 Nyholm, om end af andre Grunde, og der er derfor endnu 

 ikke tilvejebragt noget Svar paa ovennævnte Spørgsmaal. 

 Den ene af disse artesiske Boringer foretoges for 

 omtrent 3 Aar siden i Stevns, og efterat være kommet 

 igjennem Rullestensleret, der her var 46 Fod mægtigt, 

 naaede man Skrivekridtet uden at være stødt paa noget 

 vandførende Lag. Paa Spørgsmaalet om, hvorvidt man 

 burde fortsætte Boringen, svarede jeg, at jeg ubetinget 

 vilde fraraade det, da jeg antog, at der kun var ringe 

 Sandsynlighed for at træffe et vandførende Lag i selve 

 Skrivekridtet. Der blev dertil gjort den Bemærkning, 

 om jeg da ogsaa var sikker paa, at der ikke fandtes et 

 vandførende Grønsandslag under Kridtet, og jeg maatte 

 da indrømme, at jeg paa ingen Maade turde benægte 

 Muligheden deraf, eftersom der endnu ikke var tilveje- 



