354 



Grænse, som adskiller den fra en kort, med sædvanlig 

 haaret Hud beklædt Forlængelse af Pandebenet, altsaa 

 en virkelig »Rosenstok'). Denne Grænse dannes af et 

 tydeligt Anlæg til en »Krans«, idet Benet der er lidt 

 (om end ubetydelig) udvidet og gjennemboret af talrigere 

 Huller og Furer for Blodkar end paa andre Steder«. 



»Girafhornene svare aabenbart helt og holdent til 

 Hjortenes »Rosenstokke«) og bære paa Spidsen en lille 

 Knop, som aabenbart er en uudviklet "Tak«, der er be- 

 klædt med Hud og mørke struttende Haar af en ganske 

 anden Art end de paa Kroppen og »Rosenstokken«; 

 men disse rudimentære Takker naa her ikke ud over det 

 første Anlæg til Kransen. Ogsaa paa Pandeknuden har 

 Giraffen et lille Hornrudiment, som er interessant derved, 

 at det viser Muligheden af, at et Horn kan vokse ud 

 fra Sømmen mellem to parrede Knogler. Det er vel ej 

 utænkeligt, at der kunde findes et Dyr, som havde affal- 

 dende Horn ligesom Hjortene, men hvis Hornvæv dog 

 ikke dannede en haarklædt Overhud, men som paa Okse- 

 hornene en glat Hornskede omkring »Stejlen«*). 



Dr. Soemmering har forfulgt Takkernes Udvikling 

 hos en gammel Kronhjort i den zoologiske Have i Frank- 

 furt og meddelt de Afbildninger af deres sukcessive Ud- 

 viklingstrin, som vi have gjengivet i mere eller mindre 

 formindsket Skikkelse. De udfordre ikke nogen vidt- 

 løftig Forklaring. Man seer let, at de senere Udviklings- 

 trin for at spare Plads ere givne i en mindre Maalestok 



*) Vi skulle snart se, at en saadan Mellemform mellem »Horn« og 

 "Takker«, som den geniale Forfatter ikke desto mindre troede 

 at maatte anse for umulig, da den ikke hidtil var bleven op- 

 daget, netop forekommer hos den ovenfor nævnte Antilope med 

 de gaflede Hornl 



