370 



anderligt Maal er Stoffet iboende, hverken forøges eller 

 formindskes, endnu mindre tilintetgjøres eller frembringes 

 af nyt. Kun de Former, under hvilke Kraften ytrer sig, 

 kunne omskiftes; Lys kan forvandle sig til. kemisk Kraft, 

 denne til Varme, Varme til Stedbevægelse, og det altid 

 saaledes, at et bestemt Maal af den ene Kraft kun gaaer 

 over i et ækvivalent Maal af den anden. Paa samme 

 Maade er ogsaa Materien, hvad Mængden angaaer, ufor- 

 andret fra Begyndelsen af; ikke den ringeste Smaadel 

 eller Molekule kan tilintetgjøres eller blive til af intet, 

 og kun i de forgængelige Legemers Stofskifte forbinde 

 Molekulerne sig stadig til nye Kombinationer. Hvad vi 

 kalde Naturkræfter er netop kun Molekulernes Bevæ- 

 gelser; thi de mindste Stofdele, af hvilke Legemerne ere 

 sammensatte, ere ikke lejrede fast op til hverandre, men 

 i en løs Forbindelse med hverandre og i en evig Hvirvel- 

 og Bølgebevægelse; alt efter Molekulernes Hurtighed og 

 Svingningsvidde opfatte vore Nerver denne Bevægelse 

 snart som Lyd, snart som Varme, snart som Lys og 

 Farve; ogsaa Stofdelenes Forbindelse i Kemien, Verdens- 

 legemernes Tiltrækning i Gravitationen ere sikkerlig kun 

 omdannede Former af denne almindelige Bevægelse. En- 

 heden og Evigheden af Substansen med dens to Attri- 

 buter, Stof og Kraft og deres utallige Modifikationer, som 

 danne Universets Legemer, blev først fremsat som et 

 filosofisk Axiom af den store Tænker Spinoza; nu er den 

 ved de exakteste Maalinger og Vejninger slaaet fast som 

 fysikalskKjendsgjerning — tillige den dybeste metafysiske 

 Tanke, som Menneskeaanden formaaer at fatte. 



Over Verdensystemets indre Ordning er der blevet 

 kastet et ikke anet Lys ved de vidunderlige Forskninger, 

 som siden 1859 udgik fra to Mænd, der flere Aar virkede 



