374 



ere fælles for flere Etager; at i Særdeleshed Nutidens 

 Dyr og Planter naa langt tilbage ind i Urverdenens 

 Epoker*). Ja det er endog blevet eftervist, at Men- 

 nesket har levet samtidig med uddøde Dyre- og Plante- 

 slægter **) , hvorved dets Alder paa Jorden er bleven 

 forlænget med et umaadeligt Tidsrum; Mennesket var 

 Vidne til hin Oversvømmelse, som begravede den gamle 

 og den nye Verdens Sletter under et Ishavs Bølger, og 

 lod Højnordens Isbjerge og Stenmoræner strande ved 

 Foden af de mellemevropæiske Bjerge, medens umaadelige 

 Jøkler fra Alperne af overfløde Sænkningen, der findes 

 mellem Højbjergene og Jurakjæden***). Selv i den 

 nærmest foran gaaende Tid, da Elefanter, Næshorn og 

 Nilheste tumlede sig i Mellemevropas Brunkulsskove i 

 et subtropisk Klima, har man fundet Spor af Men- 

 nesket. For Menneskets Forhistorie, den som gik forud 

 for den historiske Tid, og som behandler hine Urracers 

 Kulturtilstande, Vaaben, Værktøj og Boliger, er først i 

 den nyeste Tid Grundvolden bleven lagt. 



Men ingen Nutids-Bog har i den Grad havt Ind- 

 flydelse paa den moderne Naturforsknings Anskuelser, 

 som det i Aaret 1859 i første Oplag udkomne Værk af 

 Charles Darwin: On the origin of speciesf). Saa 



*) Jfr. Tidsskr., IV. R., 2. Bd., S. 236: Spitsbergens miocene Flora. 



*•) Jfr. herom Tidsskr. III. R., 4. Bd., S. 41: Om nogle vigtige Resul- 

 tater, som menes vundne ved de Udgravninger, som i de sidste 

 Aar ere foretagne i de franske Knokkelhuler, af Steenstrup. 

 '•*) Jfr. IV. R., 3. Bd., 1871, S. 81, »Jordens Istid«, af A. Braun. 



I) DarAvins Theori har for næsten et Tiaar siden omstændelig 

 været fremstillet i dette Tidsskrifts II. R., 5. Bd., 1863, S. 1, 

 131 og 217 og har gjentagne Gange senere været udviklet i 

 speciellere Afsnit, saasom: Om »Formumning« og »Beskyttelses- 

 ligbed i Dyreriget«, af Wallace, med en Efterskrift efter Agassiz, 

 IV. R., 1. Bd., 1869, S. 249 og 329. To Afhandlinger af Wallace 



