376 



senere geologiske Formationer lige saa lidt vare komne 

 til Syne paa engang, som de fra tidligere Epoker vare 

 forsvundne samtidig og pludselig; tvertimod vare hine 

 de direkte Efterkommere af de forudgangne Slægter, 

 der lidt efter lidt i Løbet af overordenlig lange Tidsrum, 

 ved Tillempning efter de forandrede Livsvilkaar, ved 

 Kampen for Tilværelsen, ved naturlig og kjønslig Avls- 

 valg havde omdannet sig til nye Arter. Naar Syste- 

 matikerne i tidligere Dage talte om nærmere eller fjernere 

 Slægtskabsgrader mellem Arterne i en og samme Slægt 

 eller ogsaa mellem forskjellige Slægter, naar de efterviste 

 naturlige Familier i Plante- og Dyreriget og anerkj endte 

 Overensstemmelse i Type indenfor hele Grupper af 

 Organismer, saasom hos alle enkimbladede Planter eller 

 hos alle Hvirveldyr, saa vare de ikke i Stand til at 

 angive nogen som helst Grund til disse Overensstemmelser 

 og Slægtskabsforhold, saa længe de betragtede hver 

 Art som selvstændig fra Begyndelsen af og ikke staa- 

 ende i Forhold til de øvrige skabte Arter, Darwin lærte, 

 at Arterne indenfor en Slægt og Slægterne i en Familie 

 ere beslægtede med hverandre, fordi de have fælles Ned- 

 stamning. Siden denne Tanke er bleven udtalt og derpaa 

 ved omhyggelig Sammenstilling af alle understøttende 

 Kjendsgjerninger og ved skarpsindig Kritik hævet op til 

 at blive en Theori, staaer ej blot Urverdenens Historie, 

 men ogsaa de nulevende Organismers Skikkelse og Ud- 

 vikling i en ny og klarere Belysning for os. Man kan 

 ikke tvivle om, at Darwin og hans Skole overvurdere 

 Betydningen af de Forklaringer, som de have skaffet 

 tilveje med Hensyn til Arternes Omdannelse, i Særdeleshed 

 Betydningen af det naturlige og kjønslige Avisvalg, og 



