392 



vere, stedse kun faa en og den samme Form. I den frie 

 Natur bliver det let forklarligt, at alle tre Former op- 

 træde i omtrent samme Antal, og at de to ikke ere over- 

 vejende over den tredie, ligesom hos de tveformede Primula- 

 Arter, Pulmonaria officinalis o. s.v.; thi her ville Bierne, 

 der ere de virksomme Befrugtere, føre Støvet af alle tre 

 Former omkring med sig og ikke fortrinsvis af en enkelt Form. 



Hildebrandt gjør opmærksom paa, at man maaske 

 vil indvende, at Antallet af de af Frø opelskede Planter 

 er for ringe, til at man skal kunne give et bestemt og 

 sikkert Svar paa Spørgsmaalet om Afkommets Forhold 

 til Forældrene; men han gjør ogsaa opmærksom paa, at 

 O. Valdiviana let lader sig kultivere i Mængde, og at 

 det altsaa er en let Sag for hvem der har Lyst, selv at 

 gjøre Experimenter med den og give Bidrag til Løsningen 

 af disse interessante Spørgsmaal. 



Endelig berører han endnu Spørgsmaalet om Stør- 

 relsesforskjelligheder mellem Kjønsdelene hos de tre For- 

 mer. Arrene ere ikke hos nogen af dem synlig for- 

 skjellige i Størrelse, men derimod fandt han en konstant 

 og mærkelig Størrelsesforskjel mellem Støvkornene, idet 

 disse blive mindre, efter som de Støvknapper, der ud- 

 viklede dem, ere lavere stillede i Blomsterne, medens de 

 ere af omtrent samme Størrelse i Støvknapper, der staa 

 paa samme Høide. Da man er kommen til det samme 

 Resultat hos Lythrum og tveformede Blomster af andre 

 Planter, saasom Primuler og Lungeurt, synes det altsaa 

 at være en Lov af almindeligere Betydning, gjældende 

 for alle forskjellig formede Blomster. 



Til de samme Resultater, som denne Art, førte 

 ogsaa den anden, med hvilken der experimenteredes, 

 Oxalis Regnelli. 



