393 



Italieneren Federico Delpino, der tilligemed Ty- 

 skeren Hildebrandt og Svenskeren Severin Axell 

 er den, der i den nyeste Tid mest har givet sig af med 

 at studere Bestøvningsfbrholdene hos Blomsterplanterne, 

 har 1870 meddelt nogle Iagttagelser over Bestøvningen 

 hos en Del Vandplanter, og da disse ikke tidligere have 

 været omtalte i Tidsskriftet, meddeles her et Uddrag af dem. 



Læseren vil maaske erindre, at Blomsterne i meget 

 faa Tilfælde bestøve sig selv, men at et ydre Hjælpe- 

 middel hos de allerfleste enten er absolut nødvendigt for 

 at føre Støv hen paa Arret, som hos alle enkjønnede 

 og alle dichogame Blomster, eller dog spiller en meget 

 væsenlig Rolle, som hos de flerformede Blomster; hvor 

 Ufrugtbarhed i den Grad er en Følge af de illegitime 

 Bestøvninger som i ovennævnte Tilfælde hos Oxalis- 

 Arterne, maa de ydre Hjælpemidler jo ogsaa kaldes abso- 

 lut nødvendige. Denne udenfra kommende Hjælp bringes 

 nu enten af Vinden (de anemofile Planter), eller Insek- 

 terne (de zoidiofile Planter) eller af Vandet (de hydrofile 

 Planter), i hvilke sidste Tilfælde det er Vandstrømningerne, 

 der maa føre enten selve Støvet eller dog de støv- 

 udviklende Blomster hen til den kvindelige Blomst. Af 

 saadanne Vandplanter er vist den i Sydevropa voksende 

 Vallisneria spiralis bedst bekjendt for det større 

 Publikum; den haves ofte i Akvarier og findes t. Ex. 

 meget smukt repræsenteret i vor botaniske Have, og dens 

 ejendommelige Livsforhold vare allerede bekj endte for 

 Linné. Hunblomsten sidder paa en meget lang Stilk, 

 der er spiralformig snoet; naar Blomstringen indtræder, 

 strækker denne Stilk sig saaledes, at Blomsten naaer til 

 Overfladen af Vandet, hvor den da udfolder sig og 

 holder sig svømmende, til Befrugtningen er udført; da 



