414 



rallele med Væggen. Indskrænkningen eller Ophøret af 

 Bevægelsen i den ene Retning gjør, at Bevægelsen i den 

 anden Retning bliver større. Fænomenet viser sig paa 

 forskjellig Maade, eftersom Væggen er stejl eller skraa. 

 Ved en stejl Væg er det Bevægelsen i vandret Retning, 

 der svækkes, og Bevægelsen i lodret Retning, der bliver 

 stærkere, og deraf kommer det, at Bølgebjerget bliver 

 højere, Bølgedalen dybere foran en saadan Væg, naar 

 den staaer i Vej for Bølgernes Bevægelse fremad. Foran 

 en stejl Væg kan Bølgehøjden vokse til det dobbelte af, 

 hvad den ellers er, og Bevægelsen spores med det samme 

 i betydelig større Dybde. Den omtalte Forandring af 

 Bølgeformen kan betragtes som Tilbagekastningens Be- 

 gyndelse. Har den stejle Væg ikke saa stor Højde som 

 den. Bølgebjerget vil faa, saa kastes en Del af Vand- 

 massen over dets Rand, og det overstyrtede Vand kan 

 ofte føres højt op og langt bort. Man kalder dette en 

 Styrtesø. Styrtesøer mærkes blandt andet ofte paa 

 Dækket ombord i Skibe, naar Havet er uroligt. De 

 fremstaa ved Skibets Virkning paa Bølgerne, naar Skand se- 

 klædningen ikke har fornøden Højde til ganske at standse 

 Bevægelsen. Det er ikke alle Bølger, der give Styrte- 

 søer, dels fordi ikke alle Bølger have samme Højde, dels 

 ogsaa fordi Skibet under sin gyngende Bevægelse ikke 

 stadig har Rælingen i samme Højde i Forhold til Bølgen. 

 Men i stærk Søgang indtræffe Styrtesøer hyppig nok, 

 og det gj ælder da at holde alle Luger tæt lukkede for 

 ikke at faa Vand ind i Skibet. — Ved en Skraaning, 

 op ad hvilken Bølgerne rulle, svækkes efterhaanden Be- 

 vægelsen i lodret Retning, og Bølgerne skyde sig derfor 

 længere frem paa Skraaningen og komme derved højere 

 op paa den, end man efter det rolige Vandspejls Højde 



