433 



ogsaa findes hos Blomsterplanterne; man har søgt efter 

 dem, og enkelte have troet at have fundet dem. Støv- 

 røret er altid rigt paa Celleslim og Stivelse, og Meyen 

 iagttog nu, at de Smaakorn, som findes i det, ere i liv- 

 lig Bevægelse; han troede her at have de »spermatiske 

 Molekuler«, men det var en Fejltagelse, og hin Bevægelse 

 er kun den af Rob. Brown opdagede Molekulebevægelse, 

 som alle saadanne i en Vædske liggende Smaadele ere i 

 Besiddelse af. Ej heller har han eller andre kunnet 

 opdage de Huller, gjennem hvilke Sædlegemerne, hvis de 

 fandtes, maatte kunne finde Vej ud af Støvrøret og ind 

 i Kimsækken. Det højeste, man har fundet, er en fin 

 Porekanal i Støvrørets Ende, men den er som en ægte 

 Porekanal lukket for Enden. Andre, som Henfrey, 

 have tænkt sig, at der foregik en Kobling mellem Støv- 

 røret og Kimsækken, men ogsaa i dette Tilfælde maatte 

 man jo finde en aaben Vej mellem dem. Det befrugtende 

 Stof er her altsaa formløs Celleslim, hvorved vi paa en 

 Maade komme tilbage til det Standpunkt, hvorpaa de 

 kopulerende Alger og Svampe staa, og det kan kun paa- 

 wke Kimcellen, idet det trænger gjennem Cellehinden 

 ind til den. Naar vi nu antage, at dets befrugtende 

 Molekuler direkte optages i denne, saa have vi imidlertid 

 ingen anden Grund hertil end Analogien med Lønbo- 

 planterne. Selv om der er anlagt flere Kimceller, be- 

 frugtes aldrig mere end en, og mærkelig nok den, der er 

 længst borte fra Støvrøret. 



At Befrugtningen er tilendebragt, kj endes her som 

 hos Lønboplanterne paa, at Kimcellen iklæder sig en 

 Cellestofhinde og begynder den Række Celledelinger, der 

 føre til (Fig. 4 og 5), at Kimen og den hele store Plante 

 udvikle sig. I det Øjeblik Befrugtningen er fuldført, er 



Fjerde Række. IV. 28 



