464 



bestemt udtalt, fordi de Sporer, af hvilke Forkimene ud- 

 vikles, endnu alle ere af samme Form. Vi maa derfor 

 ogsaa følge dem hver for sig. 



Den mandlige Forkim er allerede hos den næste 

 Klasse, Vandbregnerne, reduceret til en eneste Celle, 

 men denne er dog endnu hosSalvinia saa stor, at den 

 kan komme til Syne udenfor Sporehuset, hvis Væg den 

 maa gjennembryde, da den bliver i Forbindelse med sin 

 Spore og denne bliver liggende i Sporehuset*). Men hos 

 de to Vandbregner, MarsiliaogPillularia, er den saa 

 lille, at den slet ikke kommer til Syne, om den over- 

 hovedet er der; man ved nemlig kun, at Sædlegemerne 

 dannes i Mikrosporens indre; men det rimeligste er vel, 

 at der er en eneste lille Celle, ligesom hos Selaginella 

 og Isoétes (Fig. 13), der helt er indesluttet i Mikro- 

 sporen. At der endnu er nogle ægte Forkim-Celler tilbage 

 i Støvkornet hos de Nøgenfrøede foruden Sædgj emmet 

 (Støvrøret), og at vi endelig hos de højere Blomster- 

 planter have alene dette tilbage, er omtalt oven for. 



Den kvindeligeForkim bliver mere og mere bunden 

 til sin Spore og gjennem denne til Moderplanten. Hos 

 Salvinia er den endnu grøn og har en forholdsvis ret 

 anselig Størrelse, træder ogsaa ganske betydelig frem af 

 Makrosporen (S. 98, Fig. 11), om den end bliver i For- 

 bindelse med den og for en stor Del maa hente sin 

 Næring fra den Masse af fede Olier og Stivelse, som 

 Moderplanten har nedlagt i den. Hos Marsilia og 

 Pillularia rager den næsten ikke frem af Sporen, naar 

 denne ved Spiringen revner, og lige saa lidt er dette 

 Tilfældet hos Isoétes og Selaginella, og samtidig 



') Denne Aarg. S. 96, Fig. 9. 



