Slanger, Giftsnogene og Søslangerne. De første sove 

 den største Del af Dagen bort, de sidste vise sig og 

 forsvinde med Solen. Rigtignok er der mange natlige 

 Krybdyr, som ogsaa vise sig og forsvinde med Solen, men 

 ikke for at afbryde deres Søvn, men tvertimod fordi de 

 ville hengive sig til alle dens Behageligheder. Den, der 

 vilde betegne Hugormen som Dagdyr, fordi den i Middags- 

 timerne ligger paa den af Solen gjennemglødede Jord, 

 tager fejl; han har kun et Natdyr, der sover og soler 

 sig, for sig. I Middagssolens Glød stiger Kroko- 

 dilen op af Flodens Bølger for at sove paa en Sand- 

 banke; i den stærkeste Solhede viser Gekkoen sig uden 

 for sit Smuthul for at nyde godt af Solskinnet; til samme 

 Tid og under samme Omstændigheder lader Skildpadden 

 sin Skal i den Grad gjennemhede, at man kan brænde 

 sin Haand paa den som paa en ophedet Sten. De sove 

 alle i Solen, ligesom Dagdyrene om Natten i deres 

 Skjulesteder. Men deres Søvn er rigtignok aldrig saa 

 dyb som de højere Hvirveldyrs, og naar den dog synes 

 saa, da gjør en vis Grad af Dvale sig gjældende. Be- 

 vidstheden kan der kun være indrømmet en meget 

 lille Del af Hjernen, fordi denne staar overordentlig 

 langt tilbage for de højere Hvirveldyrs, og dens Virk- 

 ninger paa Livet og Virksomheden, altsaa dens Arbejde, 

 er langt ubetydeligere end hos Pattedyrene og Fug- 

 lene. Et Dyr, som bliver i Live, Maaneder efter at 

 man har berøvet det Hjernen, kan vel sammenlignes 

 med højere staaende, men ikke stilles lige med dem 

 i Spørgsmaal som de, der her komme i Betragtning. 

 I Sammenligning med Pattedyr og Fugle fører Kryb- 

 dyret et halvt Drømmeliv. Dermed skal der naturligvis 

 ikke være sagt, at det aldrig kommer til Bevidsthed om 



