9 



hæve sig op i de øverste Vandlag og flyde paa Bølgerne 

 uden at røre et Lem, lukke Øjnene halvt eller helt og 

 ligge saaledes i længere Tid. Krokodilen forlader Vandet, 

 naar den vil sove, begiver sig til Bredden eller endnu 

 hellere op paa en Sandbanke midt i Vandet, kaster sig 

 tungt ned paa Bryst og Bug, vender i Almindelighed Kroppen 

 saaledes, at Næse- og Halespids ere vendte mod Vandet, 

 lukker Øjnene og spærrer Gabet vidt op. I denne Stilling 

 føler den sig tydelig nok overordentlig vel, tillader de 

 smaa Vandfugle at løbe frem og tilbage paa dens Ryg 

 som paa en Træstamme, lader sig nødig forstyrre, og 

 hvis dette sker, vender den snart tilbage til det samme 

 Sted; ja et Leje og Sovested, der svarer til alle For- 

 dringer, betinger overhovedet for største Delen Valget af 

 den Egn, den tager til Bolig; Oldinge blandt Sudaneserne 

 have forsikret mig, at de fra deres Barndom af have set 

 en og den samme Nilkrokodil paa en og samme Sandbanke, 

 og jeg har ingen Grund havt til at betvivle deres Beret- 

 ning. Vandfirbenene f. Ex. Varanerne bære sig ad lige- 

 som Krokodilen, naar de sove, kun foretrække de mere 

 skjulte Hvilesteder og antage en til deres Legemes Bøje- 

 lighed svarende smukkere Stilling. Landfirbenene trække 

 sig tilbage til Huller i Jorden, Klipper eller Træer, naar 

 de ville hvile. Træfirbenene klamre sig fast til en Gren 

 og overlade sig her til Søvnen. Hos disse, i Særdeleshed 

 hos Kamæleonen, indtræder der under Hvilen ofte en 

 mærkelig Forandring af Farven, der antyder Nerve- 

 systemets Slappelse. Gekkoerne sove , som omtalt, 

 gjerne i Solen, idet de som ellers klæbe sig fast til lod- 

 rette Flader og ubekymret stole paa Lufttrykkets Virk- 

 ning paa Fingrenes Sugeskaaler. Staalorme og lig- 

 nende Ormøgler indhylle sig, før de gaa til Hvile, i Sand 



